TRETTENHUNDREDTALLETS HEDENSKE STAMMER LANGS DEN BALTISKE KYST
OG DEN RIGE HANDELSNATION SEMGALLEN ER IKKE GÅET UBEMÆRKET FORBI ROM.
PAVENS UÆGTE SØN, MAX, SØGER SIN FARS BEMYNDIGELSE TIL AT EROBRE REGIONEN.
HANS ENESTE PROBLEM ER SEMGALERNE:
MODIGE KRIGERE, HVIS RIGE SELV VIKINGERNE FRYGTEDE AT BETRÆDE.
PAVENS PALADS
Vil du være pavelig ambassadør? Hvorfor?
Jeg har ingen fremtid i Rom. Jeg nyder ingen respekt.
Her er jeg bare din uægte søn.
Du hersker over den kristne verden.
Jeg vil bare herske over Semgallen.
Som du vil.
Men hvis det ikke lykkes dig at give mig Kongernes ring, søn eller ej,
bliver det også din skæbne. Er det forstået?
Fulke.
- Hold ikke øjnene fra ham. - Javel, far.
Javel, far.
Fulke.
For fremtiden åbner du døren for mig. Forstået?
Godmorgen, prins Pihto.
Nu skal du bøde for det søde liv i Rom.
Din fødeø venter dig.
- Hvem fanden er du? - Jeg er din nye ven.
Han virker ikke glad for at se mig.
Lad mig være.
- Her er giften. - Hvordan virker den?
Først sætter kramperne ind, så får offeret feber.
Kroppens organer giver op, et efter et.
- Så er det forbi. - Glimrende!
- To flasker? - Man ved aldrig.
Maximilian, far sagde, at jeg skal følge med dig.
- Hvorfor det? Er du ekspert i giftmord? - Nej.
- Uddannet snigmorder? - Nej da.
- Hvorfor skal du så med? - Jeg skal sprede Herrens ord...
... og omvende de stakkels forvildede hedninge til kristendommen.
Så siger vi det.
SEMGALLEN
- Jeg skal spørge dig om noget. - Om hvad?
Det er vigtigt.
- Vi står til søs, hvis vi vinder i aften. - Er du sikker på det?
- Om vi skal sejle? - Om I vinder.
Ja, vi er forberedt. Vi vinder skibet og sejler ud for at udforske verden.
Tag ikke sejren på forskud. Hovmod står for fald.
Du og din overtro.
Hvad ville du spørge mig om?
Jeg tænkte på, om du ville med.
- Skal vi rejse væk sammen? - Ja. Sammen.
Gennem tykt og tyndt.
I al evighed.
- Tænk, hvis jeg siger nej? - Så...
Så må jeg jo rejse væk alene.
Eller måske bortfører jeg dig.
På havet er du nødt til at acceptere din skæbne
og lære at elske din semgaliske eventyrer endnu højere.
Så gifter jeg mig med dig i et fjernt land.
Jeg fortolker det som et "måske".
Du må hellere løbe din vej!
Løb, løb!
Rolig, broder. Lig stille.
I guder!
Herligt, nu har du kostet mig to mænd.
- To? - To. Ja, to!
Jeg satser på vinderholdet.
Hvor har du været? Det starter snart.
Slap af, vi klarer det. Jeg kan mærke duften af sejr.
Og Lauga rejser med os.
Hvad? Nej, nej, nej! Du kan ikke bare tage din pige med.
- Hvorfor ikke? Tag du Gilla med. - Det taler vi om, jeg har andre planer.
- Så får I held og lykke. - Tak, Gilla. Hej Siggi.
Vis dem, hvordan man gør!
Stil jer på række!
Vis, hvad I kan!
Nu skal vi knuse knogler!
Må det bedste hold vinde!
Til dig!
Sakens! Kæmpe! Tag fat i hans ben!
I klarer det!
Ja!
Ingen slag under bæltestedet!
Stop ham!
Hold linjen!
Nu! Hugorm!
Kong Viesturs, vil vil bytte dette til et skib.
- Hvad skal I med et skib? - Vi skal udforske verden.
- Verden er lige her. - Ja, men vi vil rejse ud på eventyr.
- Hvornår sætter I sejl? - Så snart som muligt...
... mens vi kan sejle på Daugavafloden.
Så følger Dnepr, så krydser vi Det Sorte Hav og ned til Konstantinopel.
Hvem ved, hvad der så sker? Rom måske?
Held og lykke, Namejs.
ØSEL
Jeg skal have vished: Havde du noget at gøre med min fars død?
- Hvor mange gange skal jeg sige det? - Sig det igen!
Nej, jeg havde intet at gøre med din fars død!
Siden du kom hjem fra Rom, har alt ændret sig.
Nej, Max! Du må ikke slå mig!
Jeg hersker over Øsel nu!
Tag dig sammen, din lille lort. Din fars død var Guds vilje.
Jeg forstår din sorg, men sæt dig ikke op mod dem, som forsøger at hjælpe dig.
Det er bare... Jeg ved ikke, om jeg kan klare det, du forlanger.
- Tror du på Herren, den almægtige? - Ja!
- Jeg vil høre dig sige det. - Ja, jeg tror på Herren, den almægtige.
Det er det eneste, som betyder noget.
Det er din skæbne, lille dreng, som en god kristen.
Du er vel kristen, ikke også?
Det var godt. Vi skal arrangere en begravelse.
Viesturs, Semgallens konge, skulle være på vej hertil for at hædre sin ven, Oru,
ved at drikke af hans begravelseshorn, stemmer det?
- Gør det? - Ja.
Skål.
Hej, ugle.
Jeg er ikke en ugle. Jeg er et egern.
Hvorfor er dine øjne så så store?
Fordi jeg sidder og skider.
Det er ikke en anledning til barnlige vitser.
Muligvis ikke.
Men det er stadigvæk godt at se dig.
Det gør mig så ondt.
- Hvornår kom du tilbage fra Rom? - For et stykke tid siden.
Jeg blev der for længe.
Hvad mener du?
Og nu, i overensstemmelse med gamle baltiske skikke,
som Orus søn og arving, byder jeg jer at ære
den afdøde herskers opstigning til himlen.
Kære brødre og søstre fra Øsel.
Lad os alle bede.
Kong Viesturs, Orus bortgang er en stor tragedie.
- Du kendte ham vel godt. - Han var en ven.
- Vi mødtes ofte, før... - Før korsridderne kom til Øsel.
Misforstå mig ikke. Jeg er en fredens mand.
Det vil sige, at jeg kondolerer og tilbyder mit venskab.
Det må være din søn.
Rigvars.
Du må være en stærk dreng.
Jeg kan se slægtskabet. Slående.
Han bliver sikkert en stor konge, som bærer ringen med stolthed.
Nå, Herrens velsignelse til jer begge.
- Hvem var det, far? - Et kristent røvhul.
Hedenske afskum.
- De blev måske forgiftede. - Vi spiste og drak det samme.
Påstår du, at guderne gjorde det?
Hvad sker der, hvis de begge dør,
før Viesturs får sagt, hvem som skal arve ringen?
Du ved, hvad der sker!
Rådet samles for at udpege en arving, og det kan blive en af os.
Ja, men vi må se i øjnene, at de fleste vil stemme på Ulups.
Det er muligt, men han har stadig brug for vores stemmer.
- Og du kan stadig nå at få dem. - Hvordan det?
Hvis du lover, at din første handling som konge
bliver at fjerne Viesturs lille ven, Valdis.
Du ved, at han fortjener det, den rødhårede rotte.
- Jeg kan blive din rådgiver. - Hvad? Du?
- Jeg kan hjælpe os begge. - Det kan jeg også, din sleske lort.
- Hvad sagde du? - Din lort!
- Se på mig, når du siger det! - Hold så op!
Fald ned!
- Men han... - Hold kæft!
Uanset hvad, kan Viesturs stadigvæk udpege sin arving.
- Det ved I udmærket godt. - Hvad taler I om?
Det lader til, at din far bliver konge.
Det gør dig til prins Arko. Det lyder da ikke så dumt?
- Hvad er der så galt med ham? - Intet, og det er problemet.
Han er alt for sød, og det betyder altid, at han er ude på narrestreger.
Jeg kender ham for godt. Han vil tage af sted uden mig.
Hvad har du gang i? Vi kan ikke tage kvinderne med.
- Hvorfor ikke? Har du talt med Gilla? - Nej! Har du mistet forstanden?
Forestil dig alle de kvinder i alle havne verden rundt. Så hede som ild.
Hvis Gilla hører, at du fantaserer om andre kvinder, mærker du ilden.
Du vil ikke synes, at det er sjovt, når du ser, hvad du går glip af.
Sådan en chance får man kun én gang i livet.
Du kan måske stadig tale dem fra det.
Der er ingen anden. Det skal være ham.
Du har ret. Han er af dit kød og blod, det kan ingen benægte.
Vi ved ikke, hvem som gjorde dette mod os.
Det kan have været hvem som helst af stammelederne.
Netop. Derfor er det vigtigt, at vi vælger nogen, som ikke har forbindelse til dem.
Nogen, som ingen tror, at du vil udpege.
Det er så svært.
Jeg vil ikke bringe hans liv i fare.
Nej, men det er det, vi skal gøre.
- Han er hårdfør. Han skal nok klare sig. - Du skal hjælpe ham...
- ... præcis som du hjalp mig. - Javel, konge.
I to! Vi skal af sted, før vinden lægger sig.
- Gilla, hør nu her... - Vendt lidt. Hør på mig.
- Gilla, min elskede... - Det er jeg ikke længere.
- Jeg vidste ikke, at jeg skulle spørge. - Hold op med at lyve.
Jeg beder dig! Sæt dig på skibet!
Namejs, du skal følge med mig. Nu.
- Hvad er der? - Det får du snart at vide.
Nej. Kun dig.
Det går nok.
Hej, lille ven.
Namejs...
Namejs, jeg frygter ikke rejsen til den anden side af solen.
Du er meget modig.
Namejs...
Ja, kong Viesturs?
Tag den...
Det gør mig ondt.
Her.
Han udvalgte dig. Ringen er din.
Mig?
Nej, jeg... Jeg kan ikke tage imod den. Vær venlig at tage den.
Vi spørger ikke. Du skal.
Hvorfor mig? Jeg er ikke Viesturs.
Du skal ikke være Viesturs.
Han valgte dig for den, du er.
Ringen tilhører dig.
Og jeg beder dig, som min konge,
at du lover mig en ting:
Find ud af, hvem der gjorde det, og få hævn over min familie.
Det lover ikke godt.
- Valdis? - Overlevede han?
Det får vi snart at vide.
Slet ikke godt.
Semgallens folk.
Jeg har dystre nyheder.
Jeres hersker, kong Viesturs, og hans prins og arving, Rigvars...
... har sat sejl til rejsen mod åndernes rige på den anden side af solen.
Før han døde, udnævnte han sin arvtager:
Manden, som skal bære ringen.
Vor skæbne har talt.
Knæl for jeres nye hersker.
Tag ringen på.
Vis dem den. Så alle kan se den.
Kong Namejs.
Kong Namejs!
Ikke nu, kong Namejs.
Alle semgalere kender til dette hellige sted,
men kun få udvalgte ved, hvordan man finder det.
Du skal huske denne hemmelige sti til den dag, du vender tilbage uden os.
I hårde tider...
... kom Viesturs, og alle herskere før ham...
... her for at tale med guderne.
Jeg havde aldrig troet, at jeg skulle se det med mine egne øjne.
Vore forfædres ånder lever her.
Ånderne beskytter den ældgamle visdom
og Semgallens sølvbeholdning.
Nu er alt dette i dine hænder.
Jeg ved ikke...
- Hvad skal jeg gøre? - Tag dig af dem, som vil tage ringen.
- Daugulis, Birre, Ulups og hans søn? - Stammelederne, ja.
Hvad mener du med "at tage sig af dem"?
Hvad tror du, at jeg mener?
Folket har brug for en stærk konge, som gør det fornødne, uanset hvad,
for at sikre deres sikkerhed. Det gjorde Viesturs.
Gjorde han? Viesturs?
Tro mig, du vil ikke vide, hvad han var i stand til.
Nu er det din skæbne.
Du har ringen.
Hvem fanden er Namejs?
- Han er søn af Viesturs' døde søster. - Er han det?
- Han er vel ikke engang stammeleder? - Nej, han er et forældreløst barn.
- Og nu har han ringen? - Det vil jeg tro.
Pis!
Jeg skabte et magttomrum. Det ideelle tidspunkt at tage kontrollen.
Men nej! Stupide Viesturs giver ringen...
... til et ukendt nul.
Nå...
Der er intet at gøre ved det.
- Vi skal deltage i hans begravelse. - Hvad?
Ja, vi tager til hans begravelse.
Nej, det gør jeg ikke. De får mistanke til mig.
Du kender hedningenes skikke.
Ingen drømmer om at dræbe en gæst til en begravelse.
Godt. Det er kun et mindre tilbageslag.
Jeg skal stadigvæk sætte den skide ring på min finger.
Ja, det skal jeg. Mærk jer mine ord.
- Dronning Rama. Jeg har brug for dig her. - Jeg skal følge med dem.
Det behøver du ikke...
Hvordan kan jeg blive her, når min ånd og alt, hvad jeg elsker,
skal sejle til den anden side af solen?
Hvis jeg var dig, ville jeg kræve min ret.
Kong Namejs.
Rejs jer. Det føles underligt nok allerede.
Hold op, vis mig den.
Namejs! Ringen på din hånd betyder intet.
Da Viesturs gav den til dig, var han ikke ved sine fulde fem.
Ikke nu, Arko.
Min far var forudbestemt til at blive konge.
Hvis han ikke er mand nok til at tage den fra dig, så gør jeg det.
Hold kæft, og sæt dig, Arko. Du gør dig selv til grin.
Det vil jeg skide på!
- Er det, hvad du vil, Arko? - Kom an.
Lad være.
Tal ikke til mig. Du er bare en begunstiget tjener.
- Det kan afgøres på anden måde. - Nej, vi afgør det én gang for alle.
Som I vil. Træd tilbage.
En duel.
Hold nu op, Arko.
Nu blev det meget mere interessant.
Du forpassede en gylden chance. Vi må ikke håbe, at det giver bagslag.
Før hende ud i lyset.
Hun kan bruges.
Slip hende, Max.
God idé. Pihto. Vi slipper hende.
- Hvad gjorde du? - Jeg slap hende fri.
Nej... Du er en galning.
Lad ham flygte.
Mord! Koldblodigt mord!
Nej!
De hellige regler er blevet brudt.
Kast los! Skynd jer!
Kast los! Pokkers!
Skynd jer! Hvis Namejs ser os...
Hurtigere, kom så!
Det er Pihtos kniv.
Øsels våbenmærke sidder på skæftet.
Han har allerede sat sejl.
Jeg var gæst hos Pihtos far, Oru, i en længere periode.
Jeg lærte Pihto at kende, og det jeg erfarede, var foruroligende.
På hvilken måde?
Jeg vil ikke spilde jeres tid på at forklare, hvorfor Pihto er sådan,
men det er tydeligt, at han ikke kun var indblandet i sin fars død,
men også i kong Viesturs' og prins Rigvars' død.
Nu har han taget en uskyldig kvindes liv.
Han har mistet kontrollen og skal stoppes.
Tiden er inde til hævn.
Hævn.
Hævn!
- Hævn! - Jeres konge har hørt jer!
Han skal lede Semgallens krigere og kræve hævn.
Den skyldige skal straffes.
Hævn!
Jeg beklager det, som skete med Gilla,
men på mange måder var hendes død en velsignelse i forklædning.
Intet styrker en herskers myndighed mere end en ærefuld sejr.
Det bliver ikke nemt, men jeg tror på dig.
Rejs til Øsel, og vend hjem som sejrherre.
Så kan vi herske over Semgallen sammen.
Må guderne og Viesturs' ånd være med dig.
Jeg sætter mig aldrig i hans skib.
Jeg vil ikke lade andre anklage os for at være feje.
- Du rejser, og dermed basta. - Glem ikke...
... at hvis der sker Namejs noget, kan din far blive konge.
- Jeg er ligeglad! - Hold kæft!
Opfør dig som en mand. Gør det for slægten.
For at vise min respekt stiller jeg mine soldater til jeres rådighed.
Lad mig se, om jeg har forstået det. Du er pavens ambassadør,
som er fortaler for at styrte en kristen hersker?
Denne ondskab skal stoppes.
Alle mand! Kom så!
Til skibene!
Kom nu. Til skibene.
- Jeg vil følge med dig. - Nej, det kan du ikke.
Der er noget galt. Jeg er urolig for dig.
Det skal du ikke være, jeg er snart tilbage. Det lover jeg.
Jeg vil ikke blive her helt alene.
Så. Nu har du magten over Semgallen og dets folk.
- Du kan ikke bare give mig ringen. - Jo, det kan jeg. Jeg er konge.
Kom så! Til skibene!
En af os burde angribe bagfra.
Mine mænd og jeg burde tage hovedporten.
Den er velbevogtet, men vi afleder dem.
Du kender området bedre end os. Vi angriber bagfra.
Til angreb.
Hvorfor efterlod Pihto kniven i Gilla? Troede han ikke, vi ville hævne det?
Han gik i panik. Han glemte at tage den med under flugten.
Tænk ikke så meget på det. Husk på, hvad Max sagde.
Det er netop sagen. Max fandt liget af Gilla.
Max fortalte om Pihto. Max opmuntrede os til at søge hævn.
Der er noget galt.
Vi kan ikke vende om nu. For Gilla, for Viesturs, for Rigvars!
Godt.
Tilbage!
Skjoldmur!
Hold fast!
Åbn muren!
Hugorm!
Pis!
Det var en begynderfejl.
Vrede påvirkede din dømmekraft.
Giv mig ringen.
Giv mig den.
Javel.
Intet, herre.
Det er ufatteligt.
Du gav den til din hore, ikke sandt? Som var det billig tingeltangel.
Jeg behøver ikke en ring for at knuse dig.
Forbandede hedning! Jeg dræber ham.
Nej, det er præcis, hvad han ønsker. Han vil dø en heltedød.
Men, Namejs, jeg sender dig til Rom.
Der er de vilde med misfostre.
Jeg kan se det for mig: Hedningenes sidste konge.
Ved siden af den skæggede dame.
Samtidig vil alle i Semgallen vide,
at du aldrig var værdig til at bære Kongernes ring.
Sikke du nyder godt af andres ulykke. Det er ikke synderlig kristent af dig.
- Hvad skal jeg gøre med de andre? - Dræb dem, og smid ligene for grisene.
Har du mistet forstanden, Pihto? Disse mænd er vores forbundsfæller.
- Det var de! - Men din far...
Nævn ikke min far! Nu er det mig, der bestemmer!
Kom tilbage. Kom tilbage, eller jeg skal...
Eller hvad? Vil du også slå mig ihjel?
Ja.
Vis mig den.
Giv mig den.
"Hej, ugle."
"Jeg er ikke en ugle. Jeg er et egern."
"Hvorfor er dine øjne så så store?"
"Fordi jeg sidder og skider."
Jeg følger med dig, Namejs.
Og når vi har hugget hovedet af den forpulede Max,
vender jeg tilbage til Øsel og gør det samme mod hans korsriddere.
Det glæder mig.
Jeg er ikke slave. Jeg vil ikke ro.
Max er langt foran os. Vi indhenter ham aldrig.
Vi skulle aldrig have opsøgt dette gudsforladte sted. Det hele er din skyld!
- Hold op med at klynke, og ro. - Hvorfor? Namejs er ikke konge.
Han kan ikke føre sine mænd. Jeg synes, at vi skal kaste ham over bord.
Jeg kaster dig over bord.
Så er det nok. Sæt jer ned, og hør efter.
Max har muligvis et stort forspring, men jeg ved, hvordan vi indhenter ham.
Hvor skønt. Vores afholdte leder har endnu en plan.
Hvad med at dele den med os?
Vi skal bære skibet over land til floden.
Det er vores eneste chance.
Namejs? Han er da på vej til Rom.
- Jeg tror ikke på dig! - Tro, hvad du vil, Valdis.
Forandring kommer til Semgallen, hvad enten du bryder dig om det eller ej.
Du kan enten være en del af forandringen, eller lade den nedbryde dig.
Men jeg har intet imod dig. Jeg opfatter dig derimod som en forbundsfælle.
Så hør her: Jeg lader dig vende tilbage til dit folk,
så kan I drøfte, om I selv afstår ringen, eller om jeg skal hente den.
Hvad siger du til det?
Folkens! Samling!
- Hvad sker der? - Skynd jer!
Zabis!
Skynd dig til Ulups, fortæl, hvad der er sket, og advar de andre ledere.
Namejs har forladt os.
Fatter I det ikke?
- Han kommer ikke tilbage. - Namejs ville aldrig forråde os.
Det har intet med sagen at gøre! Han er her ikke.
Vi skal klare situationen på egen hånd.
Svar mig: Har du ringen?
Har du ringen?
Vi har ikke tid til dine lege.
- Har du ringen? - Ja, jeg har den.
Men der er kun én person, som jeg ville give den til: Namejs.
Vi skal ikke vente længere.
Fremad!
Pas på!
Forsøger du at drukne os?
Floden ligger over os. Hvis du trækker i stangen, dør vi.
Lauga!
Hvad fanden gik galt?
Vil du drøfte det nu?
Nu skal vi forhandle med Max.
Forhandle? Jeg slår ham ihjel!
- Alle mand, grib jeres våben! - Øjeblik!
- Vi skal tænke os godt om. - Tænke os om?
Tænkte vi os om, da vi lod Max bedrage os?
Dette er vores land, og vi skal bekæmpe Max og alle, som vil tage det fra os!
I hørte jeres konge!
Til jeres våben! Alle skal gribe til våben!
Hvad?
Max!
Hvis vi ikke engang kan besejre
hedningene i Semgallen, ser det sort ud for os.
Vi skal fremstå stærke.
Giv mig flere soldater. Jeg gennemfører det.
Du svigtede mig. Jeg kan ikke give dig endnu en chance.
Du er ganske vist min søn,
men jeg kan ikke begunstige dig.
Der var den.
Hør nøje efter.
- Kundgør et korstog mod Semgallen. - Et korstog?
Jeg vil hjælpe dig, det vil jeg virkelig gerne.
Men sandheden er, at vi ikke har nogen gode soldater for tiden.
- De er bortrejst på andre korstog. - Jeg skal ikke bruge gode soldater.
Jeg har brug for nådesløse slagtere.
Og jeg ved, hvor jeg skal finde dem.
I guderne i os alles navne...
... og af det liv, som strømmer i mit blod...
... vælger jeg dig, Lauga.
At besidde dig og være besiddet af dig.
Og at elske dig af hele mit hjerte.
I al evighed.
I guderne i os alles navne...
... og af livet, som strømmer i mit blod...
... vælger jeg dig, Namejs.
Semgallens konge.
At besidde dig.
At være besiddet af dig og at elske dig af hele mit hjerte.
I al evighed.
Tak, min dronning.
- Jeg tvivlede aldrig på dig. - Er du nu sikker på det?
I et kort øjeblik måske, men aldrig mere.
Hej.
Træk! Løft!
Se på ham. Han kan ikke få nok af det.
Jeg begynder at miste tålmodigheden med ham.
Han tror stadigvæk, at vi vil omvende hedningene.
Tror du, at de andre stammeledere kommer?
De kommer, når de ved, at Traidenis kommer.
Hvad er der med ham?
Ingen vil være hans fjende, og det gælder også dig.
Vi skal være glade for, at vi er på god fod med ham.
Så hvis vi kan overbevise Traidenis, kan vi overbevise de andre?
Nu bruger du hovedet.
Men Traidenis er ligeglad med andre.
Han plejer egne interesser og intet andet.
Hvorfor?
Vil man fange et stinkdyr, skal man indhylles i dens lugt.
Hvad har du tænkt dig at sige?
Nogen tanker?
Folk i hele Europa bøjer sig for Rom.
De er fanger i deres egne hjem.
De betaler skat for at leve i deres eget land.
Vi skal forene os og kæmpe.
- Hvad siger du så? - Altså...
Jeg tror, at de beder dig om at skride.
Forene os? Under hvis lederskab?
Er Semgallen ikke nok for dig, Namejs?
Vil du herske over os alle nu?
Max vender tilbage med sine korsriddere.
Og når de gør det, kommer der flere af dem. Vi skal være forberedt.
Namejs, vi handler med kristne fra hele Europa.
Der er intet galt i at handle med dem.
Snarere tværtimod. Hvordan kan korset være dårligt, hvis det er skabt af guld?
Da vi har besejret dem én gang, bliver de nemmere at kontrollere.
Jeg beundrer din målbevidsthed og dine idealer, men...
Du får aldrig overtalt stammelederne til at opgive handelen med de kristne.
Sommetider må man se den større sammenhæng.
Jeg ser sammenhængen alt for tydeligt.
I tænker på handel.
Men Max er ikke en handelsmand.
Han er en grådig og magtsyg satan, som vil gøre os til sine slaver.
Vil skal besejre ham. Det kan vi kun, hvis vi står sammen.
Hør her, knægt.
Da jeg hørte, at Viesturs havde givet ringen til et nul,
og ikke en velbåren stammeleder, blev jeg bekymret.
Nu har jeg mødt dig.
Og jeg kan se,
hvor vis min kære ven var.
I ynkelige, kortsynede, selvtilfredse tabere.
I tænker kun på jeres egen velstand.
Jeg skammer mig over dette sammenrend af snævertsynede tåber.
Namejs.
Når du får brug for mig... send en budbringer.
Nu!
Max havde ret. Du er barskere end din far.
- Stammerne må aldrig forene sig. - Så hvad sker der nu?
Vi fortæller alle, at Traidenis' mænd myrdede dem.
Så er det slut med at tale om forbrødring.
- Ingen må vide det her. - Ingen kommer til at vide det.
Ingen kan udpege dig. Alle er døde.
Tag det roligt. Dette er kun begyndelsen.
Hvad fanden er der med dig? Du ser ud, som om du har set et spøgelse.
- Morder! - Hvorfor, Arko?
Hvad taler du om?
Hold op! Nej!
Arko! Nej!
Nej!
Arko brød vores love.
Må min søn være forbandet.
Kong Namejs.
Mit og min families liv ligger i dine hænder.
Behold dit sværd, Ulups.
Du får brug for det.
Flokkens styrke findes i ulven.
Og ulvens styrke findes i flokken.
De andre stammeledere må forstå, hvilken fare vi befinder os i.
De forstår udmærket faren.
De vil bare have en anden til at kæmpe, mens de fortsat bedriver handel.
Et bjerg med en ulv på toppen, står lidt højere.
Ulven dør med sin flok.
- Stoler du på din flok? - Hentyder du til Ulups?
Du dræbte hans søn. Han er dobbelt så farlig nu.
Jeg opretholdt vores love.
Hvis du fremstår som et får, æder ulven dig.
- Hvad er der, Ulups? - Korsridderne er her.
Der er flere af dem end før, og de er rede til kamp.
- Vi må sende bud til Traidenis. - Det er der ikke tid til.
Vores mænd er i beredskab. Vi skal angribe dem nu.
Vi?
Jeg benægter ikke, at vi har haft vores uoverensstemmelser.
Men du havde ret. Hvis vi forener os, kan vi knuse dem.
Han har ret.
Vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at holde fjenden fra vores land.
Vi har intet valg.
I er hæderlige og tapre mænd.
Vores uenighed er fortid.
Lad os forberede os på at kæmpe.
Har vi stadig en aftale?
Absolut. Du kan få landet bag floden.
Du, Birre, du kan få Øsel.
- Og Semgallen? - Semgallen tilhører mig.
Forræder!
Jeg er ikke forræder!
Du skal tro mig. Jeg har al grund til at hade dig,
men det der er vigtigere for os begge!
Du skal tro på mig.
Så længe jeg lever, vil jeg gøre alt for at forhindre den satan
i at tage så meget som et sandkorn fra Semgallen!
På række!
Hvad siger I så? Hedningene nedlægger sig selv.
Hvem skulle have troet, at det ville være så nemt? De virker så stærke og stolte.
Men stolthed er ven af misundelse, og misundelse er ven af grådighed.
Hvis man lokker med penge nok, vil nogen altid sælge.
Også selvom de sælger noget, som ikke tilhører dem.
Gør en ende på dem.
Ulups!
Red jer selv, nu!
Forræderne skal dø!
Træk jer tilbage! Flygt!
Løb! Rejs jer!
- Kom så! - Lad mig være!
Red Semgallen!
Undskyld.
De kommer!
Siggi, vi skal evakuere kvinder og børn!
- Gennem tunnelen? - Ja, vi sinker dem.
Skynd jer gennem tunnelen!
Vi brænder dem ud.
- Skynd dig. - Hvor skal vi hen, mor?
Skynd dig!
Ild!
Læg an!
Vent, mor!
Skyd!
Ild!
Læg an!
Skyd!
Stop! Stop! Jeg bønfalder jer!
Rens jer for jeres synder, og udøv retfærdighed og retskaffenhed.
Elsk din næste, som du elsker dig selv. Vend jer imod vold og ødelæggelse.
Forlad ikke fredens vej!
Vi er alle Guds børn!
- Mor! - Ned i tunnelen!
Skyd ham.
Læg an!
Skyd!
Til tunnelen!
Rejs dig!
Kom.
- Kom så! - Skynd jer!
Pis!
Skrid med dig!
- Namejs! Det her går ikke. - Nej, men vi har intet andet valg.
- Dette er det hellige sted. - Vi skal skjule os et sted.
På dette sted taler herskeren og hans nærmeste med guderne.
Vi kan tale med guderne sammen.
Jeg skulle have bedt Gilla om at følge med mig.
Men jeg beder hende om det i aften.
Smil, min ven.
Dit sorgfulde ansigt skræmmer mig.
Som du vil. Jeg imødekommer dine krav.
Vi sender en budbringer med dig.
Og...
... tak.
Fulke.
Du skal følge med som budbringer.
Du bliver overvåget, naturligvis.
- Mente du, hvad du sagde? - Hvilken del af det?
At alle semgalere og deres krigere må vende hjem til gengæld for ringen?
Selvfølgelig ikke. Vi tager ringen, når de overgiver sig.
Så dræber vi alle sammen.
Rolig nu.
Jeg ville have dig med, så jeg kunne vise dig verden.
I stedet førte jeg dig hertil.
Jeg følger dig, hvor end du går. Jeg vil altid være ved din side.
Namejs!
Hvad er der?
Der står en budbringer fra Max på stranden.
Hvordan det? Har han soldaterne med?
Han er vist alene.
Giv ham bind for øjnene, og før ham til mig.
Jeg har et budskab til dig.
Det er jeg ligeglad med. Det, jeg vil vide...
... er, hvem forrådte os?
Max siger, at hvis du giver ham ringen og anerkender ham som konge,
må I vende uskadte hjem.
Vi vil have din beslutning inden daggry.
Vi venter på bakken ved udkanten af mosen.
Fjern ham.
- Vi skal samle folk. - Det siger du ikke.
Vi kan ikke stole på Max. Se, hvad korsridderne har gjort mod vores nabofolk.
De vil bare berige sig ved at afkræve skatter.
Hvis de kan det, lader de os være i fred.
Så vil vores børn ikke sulte og fryse ihjel.
Jeg bøjer mig ikke for den satan.
Vi har aldrig overgivet os før, og vi gør det heller ikke nu!
- Så ville vi i det mindste være i live. - Det må være din spøg.
Så snart de har ringen, slagter de os.
Nej, vi kan være værdifulde for dem.
Vi skal give Max ringen og håbe på det bedste.
Vi må stole på ham. Vi har intet valg.
Han har ret, Namejs. Det mener alle.
Værsgo. Her er den.
Tag den så.
Hvis du altså vil fortælle dine børn, at deres far gav deres frihed væk.
Vi kan ikke bekæmpe dem. Vi dør.
Jamen, så kom.
Tag ringen. Tag den nu.
Giv den til Max.
Hvem melder sig?
Ingen?
Hvis du ikke kan...
... så gør jeg det for dig, Namejs.
Var det dig?
- Jeg har altid støttet dig. - Forrådte du os?
- Hvorfor? - Jeg forsøgte bare at redde vores folk.
At overlade folket til slaveri er ikke at redde dem.
Min skæbne er at tjene. Jeg tjener kun den stærkeste.
Det er ikke længere dig. Max vil komme til at herske i disse riger.
Jeg ved, at du ikke vil høre det, men det er sandheden.
Du siger altså, at vi enten dør eller lever under korsriddernes styre?
Jeg siger, at det er bedre at dø, end at leve på knæ.
Kom så! Vågn op!
Du er på gale veje.
Jeg har allerede truffet mit valg.
Eftersom jeg bærer ringen, forventer I, at jeg skal sige, hvad I skal gøre.
Men det gør jeg ikke. Ikke længere.
Alle må vælge sin egen vej.
I kan følge med Valdis eller blive og slås.
Men de er for mange, og vi er for få.
Ingen kan se en ulveflok i tågen.
Mosen er vores hjem, men for dem er den en fælde.
Vi går til angreb i morgen.
Jeg ved, at det må have været svært for dig,
men du kan forsikre dig om, at du har gjort det rette.
Namejs.
Det er en fornøjelse at se dig igen. Aflever ringen.
- Du får ikke ringen. - Vær nu fornuftig, Namejs.
Aflever ringen. Du kan ikke vinde.
- Han har desværre ret. - Jeg tager chancen.
Pas på!
Til angreb!
Jeg har ringen!
Jeg har fundet ringen!
Jeg fandt ringen!
Din tåbe. Skæbnen gav dig al magt, og du gav den væk.
Dette er enden på dig og din ring.
Nej, det er enden på dig.
For os er det en ny begyndelse.
Hans Excellence, Maximillian er død.
"For således elskede Gud verden, at han gav sin enbårne søn."
Hvad sker der så med Semgallen nu?
Vi sender bare en anden.
DET TOG KORSRIDDERNE YDERLIGERE 100 ÅR AT EROBRE SEMGALLEN,
MEN DE KNUSTE ALDRIG DENS ÅND.
FOR NAMEJS LÆRTE SIT FOLK, AT STYRKE KOMMER INDEFRA,
OG ALLE MÅ TAGE ANSVAR FOR DERES VEJ GENNEM LIVET.
DEN DAG I DAG SYMBOLISERER NAMEJS' RING ÆRLIGHED, MOD OG FRIHED.
Undertekster: Dorte Langberg