Og nå, mine damer og herrer Vår mest berømte attraksjon
"De flygende menn".
- Få dem ut herfra! - Send inn jentene.
Jævla løgnhalser og svin...
Sheriffen vet at hesten min ble stjålet. "Prøv å gå," sa han.
"Jeg trenger den i jobben. Den er dressert. Den er en attraksjon."
- "Hvor mange bein har den?" - "Hva tror du? Fire."
"Da er det bare en hest."
"Den er min, og jeg vil ha den tilbake."
- "Ja vel, så er det bare en hest." - "Hør her," sa han. "Skift beite."
- Hei, Joe. - Hei.
- Rett sør. - Kom, du må hjelpe meg.
Du ville ikke høre på meg. Men det er iallfall kursen vi bør ta.
Ikke engang fyrstikkene funker!
Nå får dere våkne, dustemikler!
Dere esler eter høy dere ikke fortjener. Jobb for føda!
Er det ikke best vi varsler de andre også?
Alt til sin tid.
Joe, du ser søvnig ut. Legg deg og hold deg i køya.
- Hvorfor det? - Ikke motsi meg.
Hva er de ute etter?
Hei, venner.
Er vi på rett vei til Glivinyville?
Hold deg nede.
- Takk. - Ingenting å takke for.
Og hva gjør vi så nå?
Vi må av sted hvis fyren ikke skal blø seg i hjel.
Du... Hent hakke og spade.
Send hestene over åskammen. I tilfelle det er flere av dem.
Vi burde beholde en. Vi kan dressere den.
Det er best å la være.
- Hvor lenge skal du holde på? - Bli med vognene. V i kommer etter.
Jeg vil ikke ha revolvermenn på sirkuset mitt.
Han lovte at han hadde lagt fortida bak seg.
Og ved første anledning tar han livet av to menn.
- Han reddet oss alle. - Ti stille. Hva vet du om det?
- Han skulle ikke ha gjemt noen. - Hvordan forklarer du de to..?
Forklarer? Jeg var livredd. Når koker dette pokkers vannet?
Jeg skal fjerne kula. Jeg skal gjøre ham frisk igjen.
Og så får jeg lånt et gevær og skyter ham.
Han våkner. Den unge herren kommer til bevissthet. Bra.
Du er virkelig flink. Du holdt på å forblø.
- Og du har ødelagt for 50 dollar. - Glem det, Mami.
Ikke tale om!
Ligg stille nå. Ikke rop og stritt imot.
Dette er bare barnematen. Slapp av. Det gjør ikke vondt. Ikke så mye.
Ligg rolig. Sånn, ja.
I kveld klokka ni!
Stort show og internasjonal varieté.
Attraksjoner direkte fra Europa!
De vakreste jentene...
De flygende menn...
Førsteklasses klovner!
Vestens flotteste show!
Jeg ser...
Har du forresten betalt?
- Ja da. - Flink jente.
Jeg ser...
Hør her. Hvor mange bor det her?
- Hva? - Hvor mange bor det her i byen?
Ca 300.
Det er bedre enn ingenting.
Jeg ser...
Jeg ser bare problemer!
Ikke for deg. For deg blir det sunnhet og lykke.
Det var alt for i dag. Du kan gå nå.
Jeg tok ikke opp alt, men til gjengjeld får du se showet gratis.
Kom tilbake senere i kveld.
- Sett koffertene her, Joe. - Det begynner å bli sent.
Jeg henter resten senere.
Han har høy feber.
- Det er alt jeg trenger nå. - Hør her...
- Jeg har penger i skjortelomma. - Det vet jeg.
- Ingen skal få røre dem. - Ta dem. Finn en hest til meg.
- Før mørket faller på. - Klokka er bare 12.
Forviss deg om at hesten står bak vognene i kveld.
Det er umulig. Du kan ikke dra av sted i din tilstand.
Du må tenke på din og de ansattes sikkerhet. Resten kan du glemme.
- Det ser ikke så ille ut. - Der ser du.
Thomas!
Jeg går fra vettet.
Slapp av, Mami.
En sånn fyr bruker ikke lang tid på å komme seg.
Gi ham litt tid. De er snart borte.
Du, Joe...
- Hør her. Han sier at... - Hva da?
Han sa selv at...
- Spytt ut. - Han sier at han vil dra nå straks.
- Han er gal. Hvor kan han dra? - Ti stille. Ingen har spurt deg.
- Joe har rett. Han kommer ikke langt. - Men vil han dra...
- Hvorfor skal vi stanse ham? - La ham få avgjøre selv.
Det er som å be ham dra.
Ikke vær redd, Mami. For å gjøre deg glad finner vi et skjulested til ham.
Der ingen finner ham.
Kom, gutter, så sjekker vi riggingen.
- Finch hadde rett. Han såret ham. - De har visst plastret ham sammen.
Ytterst farlig.
Husk at den minste forstyrrelse betyr knekt nakke.
Et enestående nummer i underholdningsverdenens historie.
Krevende... Stålnerver...
Og med maksimal konsentrasjon.
Jeg ber dere utvise, folkens... Når trommene stilner...
Den ytterste, fullstendige stillhet.
Takk.
Vi kaster bort tida.
Jævla apekatter!
Hva syns dere? Og nå, mine damer og herrer, ber jeg dere sette dere.
Ingenting å bry seg om. Fore - stillingen fortsetter som annonsert.
Her kommer det dere har ventet på. Mine damer og herrer: Jentene!
Ut med deg!
Hei, venn...
Legg fra deg den tingesten.
Hør her... Jeg liker ikke å måtte takke noen for ofte.
Det slipper du.
Det er ikke deg jeg leter etter.
Men du blir et bra åte i fella mi.
Det er min eneste grunn til å holde liv i deg.
Den vakre ferien vår er visst slutt.
Han burde være her.
La oss få dyra under tak.
Hold øynene åpne om du ikke vil ha alvorlig bråk. Han venter oss ikke.
Dårlig som felle.
Skulle vi komme ut nå, ville vi trengt dynamitt.
Merkelige venner du har.
Slå deg ned og ligg unna revolveren.
Du blir fylt med bly før du vet ordet av det.
Godt råd. Legg hendene på hodet.
Ro deg ned, ditt store dyr. Når ble bikkja til flue her?
Bikkja vil gjøre mye mer for å unngå bråk.
Nei, se på de flotte fiskene.
Kommer du for å få meg med ut på galeien, skal du få svelge dem hele.
Nei, jeg vet at du har gått av nå.
Og kanskje påbegynt kjempenes sluttspurt.
- Han er kompisen min. - Er han ikke sønnen din?
Dere er jo omtrent like store. Presenter oss.
Dette er en fra fortida som jeg har glemt.
Kunne han snakke, ville han sagt: "Forsvinn!" Men han er født døvstum.
Det er kanskje eneste grunn til at vi trives så godt sammen.
- Har du hørt om en som heter Finch? - Nei.
- Sendte ikke du ham på tvangsarbeid? - Nei.
- Har du hørt om..? - Nei! Har jeg uttrykt meg klart?
Ok. Jeg antar at Sharp har skjønt så pass.
Hvem da?
S-H-A-R-P.
Sta, hva? Lurer på hva Sharp har med svinet Finch å gjøre.
Tror du han spør? Nei.
Finch er ute av bildet.
Han må leve i 200 år før han kommer ut fra der han er nå.
Minus 195. Han har rømt fra kasjotten.
Påstår du, ja.
La oss anta at han har klart det.
Og det var ca 50 til som ham som rømte.
Det var ikke tilfeldig. Om du forstår...
For i fjellet fant en heldiggris gull og gjorde krav på skjerpet.
- Legg det fra deg. Det er ladd. - Finch jobber ikke for seg selv.
Han jobber for en svindler som tusket til seg hele området.
Hva tror du ville skjedd om noen gruvefolk protesterte?
- Jeg kan forestille meg det. - Tenk deg at Sharp er en av dem.
- Er Sharp gullgraver? - Han og familien. Han hadde flaks.
Svindlerne prøvde å overta skjerpet. Si hva du forlanger.
- Det har jeg gjort alt. - Latmannslivet har skadet hjernen.
Sharp sendte nylig bud etter deg. De fant deg ikke. De fant meg.
Sharp ga meg dette.
Et skjøte. Jeg fikk ulveflokken i hælene da jeg opptrådte som gambler.
- Er Sharp en slektning av deg? - Nei, verre enn som så. En venn.
- Navnet mitt står der også. - Det var min idé.
Det skulle vel ikke være bare meg som dro fordel av Sharps tillit?
- Du fikk meg opp i suppa. - Skjerpet må fornyes hvert år.
Jævla pakk! Du og den flintskallen der! Sharp...
- Barna til Sharp. - Barna til Sharp...
Lyver du, dreper jeg deg.
- I kennelen din, store dyr... - Pass dine egne saker.
- Og hvor passer så du inn? - Jeg skal gjøre opp utestående, venn.
Pokker ta deg også.
Ikke sitt der stiv som en stokk. Du er innblandet du også!
Er det du sier, sant, må stedet være ei dynamittønne.
- De lar oss ikke komme i nærheten. - Vi må først finne visse folk.
- Vi har en plan. - Ja, sikkert.
Skal dette liksom være det berømte sirkuset?
Prøv litt til, er du snill, min skjønne.
Du... Det står skrevet i stjernene at du skal ødelegge alle mine planer.
- Når begynte haner å legge egg? - En hann... En hann?
Er det mulig?
- Thomas! - Hvor er de andre?
- Borte. - Hvor?
Alt har gått i vasken siden ulykken med Joe og siden du stakk av.
All konkurransen gjør det umulig for oss å overleve.
De forlot meg, alle sammen. Alle fant nye jobber, unntatt jeg.
Ingen vil ha meg. De stikker innom iblant. De sier at de sparer penger,-
- så vi kan være sammen igjen som før. Men det er bare prat.
Så vidt jeg skjønner, er de fortsatt i byen.
Ikke vær bekymret, Mami. Alle dine vansker er over.
Hva?
Han sier at småvanskene dine er over. Og at et kjempeproblem er i emning.
Hank?
Thomas!
- Skal vi jobbe sammen igjen? - Ja.
- Alle sammen? - Ja.
- Når? - Når du har feid golvet.
Hvor ofte må jeg si at jeg vil ha mitt bad på rommet? Vannet må være varmt.
Naturligvis.
Og jeg vil ikke vekkes én time før de kommer med det.
Og piken skal banke på først.
Og dressene... Jeg forlanger at dressene mine -
- skal børstes og presses hver dag. Jeg vil nødig måtte gjenta...
- Får jeg si noe? - Naturligvis.
Ta Dem en tur til månen.
- Lorie, Lorie... - Ja.
Thomas er tilbake. Vi skal jobbe igjen.
Vent. Jeg kommer tilbake og gjør meg ferdig.
En vakker dag.
Hvor mye av det trenger dere?
20 liter knallrødt. 10 hvitt og to gult og fem gull.
Herover!
- Farvel sparepenger. - Sharp glemmer det nok ikke.
Tror du, ja. Han er så knipsk som en sulten mann.
Pokker! Koffertene skal stå i vogna!
Hadde det bare ført til noe bra. Her blir det et kappløp for å komme ut.
Det vet de alt. Thomas har fortalt dem det.
Du skylder oss 162 dollar og 32 cent, MacAvin.
Du kan ikke få mer kreditt.
Gi meg medisinen, Sammy. Vesla har dysenteri igjen.
- Jeg betaler når jeg får penger. - Kom dere ut herfra.
Jeg må bare følge ordre. Jeg er ikke sjef her.
Firmaet nekter deg kreditt før du betaler.
Spar på pusten. Du får ikke kreditt. Dermed basta.
Du ba om det.
Dårlig i forhold til dem du selger, men bra nok til å mose hjernen din.
- Ta det vi trenger, gutter. - Du vet hva som venter deg?
Hvem gjør ikke det? Det minner meg på...
Vet du hva, Sammy?
Du ga meg en idé.
Det skal være meg en glede å drepe noen av svina med deres egne varer.
Inn dit. Og ta det vi trenger.
Tenk deg om før du gjør det, MacAvin.
Jeg har tenkt for mye alt.
Den siste tida har jeg latt skjerpet ligge. Det kan vente.
Jeg har bygd et ormebol der selv ikke djevelen kommer inn.
Pappa, vi trenger spekk også.
Bare forsyn dere.
Jeg skal si deg én ting.
Jordfuten kommer om få dager. Da skal jeg fortelle ham -
- hvilket uføre du har brakt oss opp i.
- Velkommen, mr Boone. - Vi må skynde oss i år.
Jeg kan ikke bli mer enn to dager. Er alt klart til fornyelse?
- Vet alle at vi kommer? - Ja, alle sammen.
Ikke vær redd. Det blir ingen reprise på fjoråret.
MacAvin vil plapre. Ta dere av ham.
Jeg vil føle meg beæret hvis De tar inn hos meg.
Hotellet kan ikke tilby Dem den komforten De er vant til.
Si meg, mr Fisher. Hvor mange landhandlerier er det her?
- Hvor mange forventer De? Ett. - Og det tilhører vel Deres firma?
Vi måtte overta etter forrige eier.
- Bor han her? - Nei, ikke nå lenger.
Han trodde ikke på utviklingen og valgte å dra.
- Tør jeg spørre hvorfor De spør? - Nei, jeg er bare nysgjerrig.
Takk for invitasjonen, mine herrer. Det får bli en annen gang.
Kom nå, Pip. Vi ses i morgen.
Jeg kommer straks, mr Boone.
Mr Pip... Jeg må si jeg beundrer Dem.
Landet trenger slike som Dem.
- Pip! - Ja, sir.
- Kom opp hit. - Straks.
Ha meg unnskyldt.
- Pip. - Ja, sir.
Bøkene mine.
Hold kjeft!
Jeg vil snakke med ham. Det er min rett. Dere kan ikke stanse meg!
- Kan jeg hjelpe? - Nei. Slipp meg forbi.
De kan bli forkjølet. De bør være forsiktig i Deres alder.
Ingen har gitt deg myndighet til å bekymre deg for helsen min.
De er for mange og for godt organi - sert. Selv de staeste har bøyd seg -
- for å slippe å bli drept. Bare den irske MacAvin-familien holder stand.
Eiendommen deres ser ut som om en tornado har vært på besøk.
De er ferdige selv om de fortsatt er i live. De kommer seg ikke til byen, -
- og guvernøren får aldri vite noe.
De blir betraktet som døde, og konsesjonen går til Fishers selskap.
Hører dere det? Nå begynner det igjen.
Det var ingen vits å komme hit, og det blir verre hvis dere blir.
Hør her, Sharp. Du kan gå fritt rundt i byen?
I morgen mens møtet pågår, kan du spre ryktet.
Med alle spionene de har, får Fisher og karene hans beskjed.
Det vil åpne ørene deres.
Vi må gjøre én ting til først.
Hva da?
Stans skytingen. Snart lysner det, og da blir de skutt på vei til byen.
En etter en. Det blir lett å stanse dem.
- La disse karene få sove. Forstått? - Ja vel.
Thomas Lipton?
Død.
- Richard Lipton? - Død.
Jenny Lipton?
- Er hun her? - Død.
Eiendommen og konsesjonene tilfaller arvingene.
- De er også døde. - De også?
Gjør noen av de tilstedeværende krav på nevnte konsesjon?
Det gjør vi. Vi har det her.
Vi vil ha innfridd avdødes gjeld på 52 dollar og 27 cent.
Underskriften er den samme, mr Boone.
Er det ingen andre som gjør krav på nevnte konsesjon?
Vil ingen innfri gjelden på 52 dollar og 27 cent -
- eller love å gjøre det -
- for å erverve området som på kartet er merket 387 og 422 -
- med en konsesjon på 20 år, som skal fornyes hvert år -
- ifølge paragraf 7 i forskriftene.
- De skjønner det, dommer... - Ikke kall meg dommer.
- Nei, Deres nåde. - Og ikke "Deres nåde" heller.
Som De ønsker.
Selskapet Deres har vel allerede forberedt en of fisiell begjæring?
Naturligvis.
Vi fortsetter.
Wilbur Jones.
I anledning konsesjon 3725, -
- oppført i registeret som nummer 757, 415 og 528, -
- overført til ham i henhold til bestemmelsene av 7. juli i år.
Kom fram, er De snill.
- Er De Wilbur Jones? - Ja, sir.
Vil De fornye konsesjonen, avmerket på kartet som nummer 757, 415 og 528?
Nei, sir. Det vil jeg ikke.
Stille!
Hva?
- Nei, sir. - Hva mener De?
Var det ikke De som lagde bråk i fjor for å få den?
- Jo, sir. - Og nå vil De ikke ha den lenger?
Nei, sir.
Hvorfor?
- Hvorfor? - I fjor var i fjor.
I dag foretrekker jeg å jobbe for gruveselskapet.
Hvis det er det De ønsker...
Gå videre.
Kvitter her, Jones.
Fra James har vi også 73 dollar til gode.
- Derfor har vi... - Anmodning om forkjøpsrett klar?
- Det stemmer. - Ja visst.
Vis den da uten altfor mye prat.
Kom igjen. Dra!
Vi gleder oss til at du kommer!
Klokka ni presis!
Kom presis klokka ni i kveld!
Takk for at du besøker varietéen vår!
Direkte importert fra Europa..!
En sannsiger som vet alt om deg og ditt!
- Kjent i hele verden! - I Amerika og Europa!
Klokka ni presis i kveld!
Sirkus er noe jeg ikke kan motstå. Pip, reserver to plasser til i kveld.
Liker De sirkus? Reserver tre.
- Mr Fisher skal være vår gjest. - Det er meget vennlig av Dem.
Disse kunstnerne må hjelpes. Synd hvis showet får dårlig oppslutning.
Det skal ikke få skje. Mine herrer...
Til ære for vår gjest inviterer ledelsen i gruveselskapet -
- dere alle til kveldens forestilling.
Alle sammen. Uten unntak.
Takk. Siden De er så vennlig, må jeg tilføye at jeg vil betrakte det -
- som en personlig fornærmelse dersom man uteblir.
Ikke vær redd, mr Boone.
De kommer.
- Hvor er Finch? - Inne.
Helbom. Vi knertet bare én som prøvde å komme seg ut.
- Bare dynamitt duger. - For mye bråk.
MacAvin, hva?
Bråk eller ikke...
Ta med så mange du trenger. På møtet i morgen -
- vil jeg ikke høre mer om dem. - Ikke vær redd.
Alle er på forestillingen, så dere kan jobbe i fred.
Hvilken forestilling?
Gjør noen av jentene en tabbe, så send alt til himmels.
Jentene gjør ingen tabber. De vet hva de gjør.
Fyren er på den ene siden. Karene til Finch på den andre.
Bare én mangler.
Manglet.
Bare se.
Bare gå inn.
Slapp av.
- Jeg er avslappet. - Bra.
Det er fullt hus. Da setter vi i gang.
Det er slutt for meg allerede. Jeg klarer det ikke.
Ikke vær dum, Mami. Du kan ikke trekke deg ut nå.
Jeg trekker meg ikke ut. Jeg nekter å gå inn.
Jo, du skal inn. Tro du meg.
Mine damer og herrer. Forestillingen begynner straks.
Først vil jeg takke dere fordi dere kom hit i kveld.
Takk skal dere ha.
Til ære for dere vil artistene i kveld fremføre noe uvanlig.
I tillegg til de vanlige nummerne som har gjort dem berømte i hele V esten,-
- vil de fritt tolke den store europeiske skuespillforfatteren -
- hvis verker dere sikkert alle kjenner: William Shakespeare.
Vi er overbevist om at stykket vil bli mottatt med allment bifall.
Men skulle det ikke leve opp til deres kresne smak...
Så husk at vi ikke er forfatterne. Vi er bare skuespillerne.
Tolkerne. Thespis' og Dionysos' ydmyke tjenere.
Det er vårt privilegium å få vise dere en forestilling -
- som er verdig de største teatrene i den siviliserte verden. Takk.
Se levende ut, lillegutt. Du skal ikke tenke på damer nå. Kom.
- Kan vi ikke dra hjem, pappa? - Vent litt.
Interessant. Ikke sant?
Veldig.
Instruktivt. Hva?
Han burde være der nå.
- Hva var det bråket? - Hvilket bråk?
- Hørte du noe? - Torden kanskje. Uvær i emning.
Uvær?! Det hørtes ut som dynamitt.
- Dynamitt på denne tiden av døgnet? - Og nå mine damer og herrer...
En hyggelig overraskelse for alle og enhver.
Men vær forsiktig. Fordi...
Legg den vekk..!
Det ser ut som om vi har klart det.
- Jeg begynner å like meg. - Ikke kast bort tida.
Og nå mine damer og herrer, vel ansette gjester...
Et oppsiktsvekkende nummer som aldri før er sett.
Og et som mange av dere aldri vil se igjen.
Det er et nummer som får blodet til å fryse i årene deres.
- Hva venter vi på? - Det er bare snakk om minutter.
Et av sirkusverdenens mest uforlignelige nummer...
"De flygende gruvearbeiderne".
Thomas Lipton!
En mann som aldri inngikk kompromisser!
- Han døde! - Gamle Billy...
Han fant en måte som forhindret at familien hans sultet.
- Han døde! - George Brady...
Han døde!
Tom Miller!
Han døde!
Elliott Spencer!
- Han døde! - Sonny Whitman!
- Han døde! - Oliver Baxter!
Han døde!
Homer Gavin!
Han døde!
- Nå er det nok! - Ja, så sannelig!
Du, der! Morder!
Var det ikke det jeg sa? Se for en flott hær vi har her.
Nå er det på tide vi kommer til saken.
Hva feiler det dere?
Bø!
Så dere det?
Se hvilket uføre vi befinner oss i. Jeg sa at dette var bortkastet tid.
- Ikke et jordskjelv kan vekke dem. - Kutt ut, Hutch.
Ja vel, men kommer jeg herfra i live, skal jeg komme tilbake -
- og knekke nakken på samtlige. - Hva er dere laget av?
Vi har ingen tid å miste.
- Jeg og broren min blir med. - Hva skal vi gjøre?
Jeg blir med!
- Jeg beklager. - Ikke vær redd.
Jeg begynte å kjede meg der ved innsjøen.
- Nå går det for vidt. - Jeg råder Dem til å tie stille.
Faen ta Dem. Forstår De ikke at hvis de ikke hører på meg, -
- ender de alle seks fot under torva? Sammen med koner og barn.
For når Finch har ekspedert de fire toskene, skåner han ingen!
Det er dere som er klovnene i kveld, ikke de.
Slipp revolverne. De er komiske i deres hender.
Jeg garanterer at ingenting skjer med dere.
Jeg skal sørge for at Finch ikke krummer et hår på hodene deres.
Men dere må gjøre det nå.
Dere tror fortsatt på ham! Tosker! Hva venter vi på?
Jeg blir kvalm av å se på deg!
Jeg er like ille som står her sammen med deg.
Kom, Jack, så går vi ut.
Charlie... Kom hit og løs tauene.
Du vet hva du kan gjøre med garantien din, Fisher!
Hvem skulle trodd at du ville ende som grillkylling?
Vent! Den veien.
Bremsen!
Brems!
Ikke verst. Jeg er redd det blir du som ender som klovn, mr Fisher.
Se opp!
- Husk at du er døv! - Jeg elsker spenningen.
Du er vel klar over at du dermed havner i galgen.
Om du ikke vil teste hellet.
Sett i gang, mr Fisher. Vis oss hvem du virkelig er.
Men la det skje fort, for himmelens skyld.
Det var det jeg sa, mr Fisher. Det er du som er den virkelige klovnen.
Vi treffes snart igjen!
Skrulling!
Norsk tekst: Anthon Pedersen