Vi kallar dig till kontroll igen om tre månader.
Först då kan vi förklara dig helt frisk. Eller cancerfri, om du vill.
Vi har grupper där du kan träffa andra som gått igenom liknande behandling.
Det tror jag inte är nåt för mig.
- Nej, men nu vet du att de finns. - Ja.
Till sist måste jag be dig överväga om du vill ha en bröstrekonstruktion.
Nej, det tror jag inte att jag ska.
- Och det är din man införstådd med? - Leif? Ja, det tror jag väl.
Jag tror att Leif tycker om mig som jag är.
Bara jag gör citronfromage till honom en gång i veckan.
Han ser mer till de inre värdena.
Han har nog inte ens märkt att det ena är borta.
Om du och din man har råd så är det många som väljer att göra en resa.
Det ska vi göra nästa vecka.
Min dotter gifter sig i Italien, så...
- Ja, det är vissa som kan. - Ja.
- Varsågod. - Tack.
Hej. Jag heter Marco. Det här är min kusin Alessandro.
- Patrick. Min fästmö Astrid. - Hej, Astrid.
BRÖLLOP I ITALIEN
- Hur länge bodde ni här egentligen? - Det var bara på somrarna.
Jag skulle ha bott här, men så dog mamma ju.
- Villan! - Ja, jag ser det.
Här är nyckeln. Vi måste gå nu, men vi kommer igen imorgon.
- Vi kan diskutera mat, vin... - Vin, kött, allting.
Och hur ni förbereder bröllopet.
Jo...
Det är så himla fint.
Det här är helt galet romantiskt.
Det finns inte en enda möbel i huset.
- Vi sitter på golvet. - Nej.
Det finns ingenting. Se dig omkring! Var tänder man?
- Det finns ingen ström heller. - Möbler.
Det finns en soffa och en fåtölj och allt möjligt.
Jag visste att pappa inte bor här, men jag trodde han höll koll på det.
Det här är ju ett skämt.
Det heter "rustikt". Och det är perfekt.
Astrid, hör på... Astrid!
Det här är en dum idé. Vi måste hitta ett hotel.
Vad pratar du om, älskling? Patrick, det här är världens bästa idé.
Vi kommer att hinna.
Inte sant?
- God morgon. - God morgon.
- Var är alla? - På kurs. Har du inte fått veta det?
En ny jäkla kurs? Ingen har sagt nåt till mig om det.
Gode Gud, jag hatar det här landet. Ring upp Rumänien åt mig.
Hur är det med honom? God morgon!
Grattis!
Käre Phillip...
Nej, nej, nej.
Kan jag få ordet nu? Ja, tack.
Jag vill bara säga grattis, Phillip.
Och vi vill alla säga att vi är glada att du är vår chef.
Men vi är också lite oroliga, för vi tycker att du jobbar lite för mycket.
Därför har vi skramlat för att att ge dig en fritidspresent.
Varsågod. Det är ett fallskärmshopp.
- Tusen tack. Ja... - Det är på tiden att du hoppar ut.
Att du tar språnget ut i... i livet.
Jag är mållös.
Jag vill också ta tillfället i akt och tacka din svägerska Benedikte.
Utan dig, Benedikte, hade vi inte vetat att det var Phillips födelsedag.
- Ska vi alla ge Benedikte en applåd? - Nej, det ska ni inte.
Ja, kom in.
Jag vet inte, jag ville ge dig nåt mer personligt.
Det är också en present så du kommer ut lite mer.
Med mig.
Högklackat?
Det är tangoskor. Jag dansar varje torsdag.
Tack, Bitten, men jag tycker faktiskt att du ska hitta dig en yngre partner.
Bitten, tjusiga, vackra, rara tjej. Det här kommer aldrig att hända.
Jag är en man som har valt att leva ensam. Så enkelt är det.
- Jag tänkte vi kunde ha roligt. - Det är en jättetrevlig idé.
Men jag har dansat all tango som jag ska dansa. Ring upp Rumänien igen.
Annars blir jag sittande med ruttnande gurkor för 80000.
Men jag uppskattar tanken.
Jo, din son ringde från Italien.
Han sa att allt går bra. Han grattade dig så gott.
Rumänien. Gurkor.
Leif? Är du hemma, älskling? Jag har en överraskning till dig.
Leif?
- Får inte du cellgift? - Nej, det är slut med cellgift.
Jag har bara tagit några extra blodprover.
Vi har lunch.
Eller den är slut nu.
Vem är hon?
Det är bara Tilde på ekonomiavdelningen.
Ligger du med Tilde på ekonomi- avdelningen när jag är på sjukhuset?
Ja.
Du tar bara en taxi, Tilde.
Kom ihåg att ta kvitto.
- Jag förstår att det inte är så bra. - Hur kunde du göra det?
Nu när jag var frisk skulle vi göra alla roliga saker och...
Jag förstår det inte. Hur länge har du träffat henne?
- Hon har varit hos oss i 2 1/2 år. - Så gammal ser hon inte ut att vara.
Hon är mycket äldre än man tror Hon har pluggat och allt sånt.
- Hon ser lika gammal ut som Astrid. - Åldern betyder ingenting nu.
Hon kan inte vara normalt funtad om hon är ihop med en som du!
Jag förstår att du är arg, men du ska inte bli otrevlig.
- Det tycker du inte? - Nej.
Du ligger i min mammas lädersoffa när jag kämpar för livet på sjukhuset.
Du sa ju att du var frisk nu.
Det vet jag inget om. Jag måste på kontroller hela tiden!
Din mamma gav oss inte soffan. Farbror Esben köpte den i Málaga...
Är du fullständigt likgiltig? Va?
Nej.
Vi ska ta det med ro Du överreagerar.
- Vad menar du? - Det har varit en hård tid för båda.
Det har varit svårt för mig att se dig så sjuk.
Det har varit svårt för mig att se dig må som du mår.
Vi ses i Italien.
23 år och så lämnar han henne på det viset.
- Visst är han ett svin? - Ja.
Ett mc-gäng borde klå upp honom.
Och nu när dottern ska gifta sig. Så gör man inte!
- Grattis. - Tack.
De har bara känt varandra i tre, fyra månader, men Patrick är så trevlig.
- Han läser till politiker och allt. - Statsvetenskap.
Bröllopet ska så klart vara i Italien där familjen har en citronplantage.
Jag tar det.
- Byggde Leif uterummet han lovade dig? - Nej.
Den late jäveln.
Och så är han skitsnål.
- Tur att hon blev av med honom. - Han har faktiskt varit där för mig.
Han har inte lämnat mig. Jag tar det inte på allvar.
Tilde går runt på jobbet och säger att de ska gifta sig.
Folk säger så mycket, okej? Pappa är bara förvirrad.
- Nej, han är ett svin. - Säg inte så om din pappa.
Du har alltid försvarat honom. Han har alltid behandlat dig som skit.
- Men Astrid då? Vad säger hon? - Hon har fullt upp med sitt bröllop.
- Vad är det där? - Lite kvällsgodis och lite lektyr.
Mamma, jag ska inte på lägerskola.
- Vad har du hittat de här? - De låg i en kartong i källaren.
Mamma, det kommer att gå bra. Jag lovar att vara rädd om mig.
Du ska bara vara borta så länge.
Jag vill det inte.
Varför kan de inte vänta tre där? Då kan du också gå på bröllopet.
- De kan inte stoppa kriget för det. - Det kan de visst.
Vad fan gör du?!
Herregud! Titta vad du har gjort med min bil.
Vad tänkte du på? Vad tänkte du på? Hallå!
Är du skadad?
Är du skadad? Kom ut då och titta på sidan på min bil.
Stanna! Kom ut innan du kör ihjäl nån. Kliv ut ur bilen bara.
Kliv bara ut ur bilen. Stäng av motorn. Stäng av nu.
Hör du, jag...
Herregud. Är du... Jag är hemskt ledsen.
Damen, hör på, man måste titta. Okej?
Man måste titta när man backar Förstår du?
- Är du full? - Nej, jag såg dig inte.
- Bilen är enorm. - Jag måste med flyget.
Vi måste alla med nåt jäkla flyg.
Nu missar jag mitt flyg. Och snälla, sluta gråta. Sluta.
Det är bara för att jag har haft så mycket otur på sistone.
Och jag är inte alls van vid att resa ensam.
Okej.
Ge mig bara ditt körkort. Vi reder ut det. Du har körkortet?
- Jag hittar det inte. Jag... - Nej, självklart inte.
Jag måste flyga till Italien. Min dotter ska gifta sig.
Ska din dotter gifta sig i Italien? Vad heter hon?
- Vad har det med bilen att göra? - Min son ska gifta sig i Italien.
- Är du Patricks pappa? - Ja. Ja, jag heter Phillip.
- Ida. - så Astrid är din dotter?
Vi fixar försäkring och allt där nere. Lycka till med att parkera.
Nej, nej. Lämnar du mig bara?
Ja, jag måste iväg. Okej?
Oroa dig inte. Du har gott om tid.
Men...
Herregud...!
Nej, jag bara tittar på nåt här.
Jag ringer dig... Du ringer upp mig, okej?
Såg du det där? Den slutade inte ge mig Cola.
- Lugn, jag ska inte störa dig. - Hallå?
Det är rädisorna. Rädisorna är förstaprioritet.
Glöm allt annat. Förstår du? Okej. Vi hörs snart igen.
Konstigt att vi inte har träffats förut.
Jag reser mycket och har haft fullt upp.
- Jag har fullt upp just nu. - Med rädisorna?
- Jag trodde du bara sålde citroner. - Jag började med citronerna.
Sen blev det rädisbranschen?
Jag är inte i "rädisbranschen". Det finns inte.
Vad exakt gör du då?
Vi säljer ett brett urval av frukt och grönt.
Tomater, sallat, gurka, auberginer, bönor, broccoli
apelsiner och citroner. Och så klart rädisor.
Spännande.
Smaka på det här nu. Det är till när gästerna kommer.
- Franciacorta, jättegott. Patrick. - Tack så mycket.
Skål.
- Ursäkta. - Jag gillade det, det är jättegott.
Alessandro!
Ni kan fortsätta prova viner. Jag kommer om två sekunder. Okej?
- Skål. - Hur säger man "skål" på italienska?
De ska upp.
Vi provar igen.
Du har fingret i röven och hjärnan i neutral.
Skriv på dem och skicka dem. Tack.
- Bilen väntar där ute på oss. - Min resväska har inte kommit.
Okej. Toppen. Det är ju... lysande.
Michael, du kan inte vara både värdelös och oambitiös.
Han fyller sju. Han minns inte att du var där.
Köp ett kort och gå på planet. Är det förstått?
Bra. Tack.
Jag förstår inte att nån vill jobba åt dig.
När du är så hemsk och dum och otrevlig.
Jag betalar dem bra.
Varför reser du ensam? Var är Astrids pappa?
Din fru då? Förlåt.
- Patrick hade kanske sagt... Nej. - Vad?
När han var yngre brukade han ljuga om att hans mamma levde.
Nej, han har sagt att hon är död. Det var bara jag.
- Förlåt mig. - Det är ingen fara.
Säg mig.
- Vad exakt sysslar du med? - Vad menar du?
Vad är du tränad på att göra?
Tränad på att göra? Jag är ingen hund.
Vad försörjer du dig som?
Det är inget spännande. Jag är bara frisör.
Frisör?
Varför är det så roligt? Är det för att jag har peruk?
Nej, nej, nej. Den är... fin.
Den är väldigt snygg. Du är väldigt snygg.
- Jag är dålig på komplimanger. - Du borde öva på att ge dem oftare.
Du är lite tunnhårig på hjässan.
Och du borde putsa sidorna lite.
Hej mamma!
Hej, lilla mummi!
- Kul att se dig. - Detsamma.
- Vad fint här är. - Kom, så ska jag visa var du ska bo.
- Kul att se dig. - Detsamma.
- Har du ingen resväska? - Den är kvar i Köpenhamn.
- Hur var flygresan? - Flygresan var bra, den var bra.
- Jag ska ta din väska. - Ja, tack.
Är du inte glad?
Jag tycker att vi har jobbat som besatt. Okej?
- Patrick har varit livrädd hela veckan. - Du då?
- Jo, jag är också rätt livrädd. - Min lilla flicka ska gifta sig!
Då med pappa... Hur visste du att det var han? Var du säker direkt?
Jag tyckte bara att han var underbar.
- Är du osäker på det? - Jag vet inte riktigt, jag...
Det är helt naturligt att du tvivlar.
Sånt är livet. Det finns inga garantier för nånting.
Du är inte katolik och kan ju bara...
Skitroligt, mamma. Du försöker redan få oss skilda.
Förlåt.
- Det går säkert bra. Tror du inte? - Jo.
- Har pappa kommit? - Nej, han kommer först i morgon.
- Han ville se Pompeji på vägen. - Jaså?
- Varför flög ni inte tillsammans? - Ja, du vet...
Pappa är... Han har blivit kulturell.
Allt är bra.
Tidningar.
Tack för att vi får göra det här Astrid är överlycklig.
Ja, självklart.
Fast vi har bränt en del pengar. Ganska mycket.
Vi har nästan maxat alla våra kort.
Jag sa ju att det var en dum idé. Ni skulle valt ett hotell i stället.
Strunt samma, nu är vi här. Ni kan låna ett av mina kort.
Är det konstigt att vara tillbaka?
Nej. Nej, det var bara en lång resa.
Jag trodde inte att du ville ha ditt gamla rum, så du fick det lila.
Varsågod.
Det här blir jättebra. Det är ett litet bröllop, men det är bra.
Det blir en massa frukt. Du kommer att gilla det, pappa. Det tror jag.
Om du är glad så är jag glad, Patrick.
- Jag ska packa upp och allt sånt. - Ja, självklart.
Jag är så glad att du är här, pappa. Det betyder mycket. Hej så länge.
Hej då.
- God morgon. - God morgon.
Patrick?
Jag har hittat en massa sjukt fina dukar och servetter och sånt.
- Vi har bara tagit en paus. - Vi har skit mycket att göra.
- När kommer elektrikern? - Han är här om två timmar.
Hej, älskling.
- Vi har bara suttit här i 20 minuter. - Skönt att du slipper stressa.
- Men folk kommer faktiskt strax. - Ja, men då kör vi igång. Kom.
Det har skickats bud efter...
- De klämmer as mycket. - Du åt för mycket chips på planet.
Salt binder vätska. När man har feta fötter ska man välja öppna skor.
Det här är min mamma Ida. Benedikte är Patricks moster.
- Hennes dotter Alexandra. - Charmerande, va?
Övervikt för 2200 kronor och ändå har hon inga skor som hon går i.
- Min väska är borta. Jag har det här. - Jag hatar när det händer!
Vad betalar man för? Men i gengäld har du fantastiskt hår, så vackert.
Det är en peruk.
Och så har du humor!
Ja, ja...
- Flög du ner med Phillip? - Ja.
Visst är han underbar? Dör man av hur härlig han är?
Det gör inget att han är ful. Nej, jag skojar.
- Ja... men nu är vi här i alla fall. - Och är det inte underbart här?
- Phillip, kom hit, raring! - Snälla Benedikte.
Din röst kan väcka de döda.
Jag älskar dig. Jag älskar din humor.
Skål, mamma.
- Gud, där är pappa. - Hej, pappa! - Hej, gumman.
Är det inte hon på ekonomiavdelningen?
Vad fan tänker du på? Du tar inte med henne till din dotters bröllop.
- Nu lugnar vi ner oss. - Lugnar ner oss? Du!
Drama.
- Varför gjorde hon så, älskling? - Hitta en ny till mig i väskan.
- Pappa? - Gumman!
Du ser helt fantastisk ut. Och vilken jättekåk, va?
- Hej, Leif. Välkommen. - Tack.
Tack, älskling. Tilde har du träffat förut, va?
Hej, vännen. Och tack för att jag fick komma med så kort varsel.
- Pappa, kan vi prata lite? - Ja, jag måste ändå byta.
- Vad fan, pappa? - Hennes flyg hem blev inställt.
- Tilde blev helt... - Vad fan är det som händer?!
- Jag ringde för att säga att hon kom. - Nu slutar du jävlar i mig.
Tänker du inte alls på mamma?
Jag har gått ner fyra kilo på det här
Kenneth hatar mig nu.
Och frisör-Vibe spottade efter firmabilen i fredags.
Det har varit psykiskt hårt för mig också.
- Varsågod. - Tack.
- Det här är min pappa. - Tilde Rømer, Leifs fästmö.
- Moster Benedikte.
- Hanne. - Leifs fästmö.
- Hej. Fästmö? - Ja.
Varför har du inte sagt att ni har lämnat varandra?
- Vi har inte lämnat varandra. - Har du blivit tokig?
Vad fan har ni då? Han kommer hit med ekonomihoran.
- Du behöver inte säga så. - Ordet hora uppfanns för sånt här.
Kan du inte berätta vad som händer och vara ärlig?
Ja... jag är hemskt ledsen.
- Tänk att han tog med henne hit. - Den stora idioten.
Ja, han är en fårskalle.
Men han har varit jätteförvirrad och olycklig och ledsen, okej?
- Min sjukdom var jobbig för honom. - Hör du vad du säger?
Det där förstår du inte.
Det ska du inte heller göra.
Det är ditt bröllop. Ödsla inte tid på oss.
Det blir säkert trevligt.
- Mest vill jag be dem åka härifrån. - Självklart ska han vara med.
Han är din pappa. Det är ditt bröllop.
Oroa dig inte för mig. Jag lovar att skärpa mig.
Gå nu ner till Patrick.
Stick nu med dig.
Vad gör du? Är du inte klok? Kom upp!
Kom upp. Det går en tidvattensström där ute.
Varför simmar du där ute?
Det är fullständigt vansinnigt.
Jag menar, med din behandling och allt.
Vänd dig om.
Jag glor inte.
- Det var verkligen härligt. - Det där är kallt.
Det är friskt.
Här, ta min kavaj.
Nej, det är okej.
Tack.
Vänta lite.
Myror. Det är inte bra.
Om det finns myror är trädet garanterat angripet av sköldlus.
- Vad är det? - En insekt. En parasit.
Aonidiella aurantii. Det är ett väldigt otäckt litet kryp
som förstör frukten först och sen hela trädet.
Honorna är värst.
Hanarna än.. De är ofarliga.
De har ingen mun.
Så de kan inte äta och de dör på ett par dar.
Hans liv har absolut ingen mening.
- Men han måste ju göra nåt. - Nej, ingenting.
Men honorna däremot kan föröka sig asexuellt.
Väldigt märkliga varelser.
Väldigt irriterande och väldigt farliga.
- Citronerna ser ut som apelsiner. - Ja, alla är det.
Trädet där var apelsinträd i 100 år innan det ympades med en citron.
De flesta träden var apelsinträd, så de måste vårdas hela tiden
så att de inte blir apelsinträd igen.
Det är en väldigt tidskrävande och evig process.
Så trädet kan ge både citroner och apelsiner?
Det gillar jag.
Men, vet du, citroner är min favoritfrukt.
Jag kan inte tänka mig världen utan dem.
Nej.
Nej, det kan inte jag heller.
Visste du att botaniskt sett...
...så är citronen ett bär?
Nej.
Jo.
Åh, min. Ursäkta.
Okej. Tack.
- Varsågoda. - Ska vi inte vänta tills alla är här?
- Där är du ju. Rensade du skallen? - Ja, mitt huvud är tomt. Tack.
- Vi var så oroliga för dig. - Du är jättefin.
- Tack. Det är så vackert. - Ida och jag träffades.
Hade du hans kavaj?
Astrid, det här är fantastiskt.
- Vi har två vin. Vilket vill du ha? - Det gör detsamma.
Jag bryr mig inte. Båda är bra.
Jag går om du ska hålla tal.
Det är ohövligt att säga nåt innan vi har ätit, men jag fattar mig kort.
Som Patricks moster måste jag säga ett par ord.
Ni som inte vet: jag har tagit hand om Patrick mycket de senaste åren.
Jag har varit en slags... Vad kallar man det nu? Plastmamma.
- Pappmamma. - Nej, snälla du.
- Jag är hellre moster mamma. - Börja med att vara mamma.
Som din moster mamma ska jag säga att det inte bara handlar om dig nu.
Inte heller bara om dig, Astrid.
Nej, i kväll handlar det om allas vår värd Phillip.
Stoppa fingrarna i öronen, för nu säger jag sånt du rodnar av.
Kom igen, Pappa-
- Jo, stoppa fingrarna i öronen. - Menar du allvar?
Ja. Stoppa in dem nu. Fingrarna i öronen!
Tack.
Patrick, du har en helt underbar pappa.
Du gifter dig med en pojke
vars pappa har betytt allt för mig och min dotter.
Han har varit där när min lilla... stora dotter kämpade med sin fetma.
När jag låg sömnlös på nätterna.
Han var där när hon skar sig och det som är mycket värre.
Och han var där när jag för en del år sen skilde mig.
En ruskig skilsmässa. Ex-idioten, som jag kallar honom.
Nej, nu ska det inte handla om mig Det är ju er fest.
En fest som Phillip gjort möjligt. Helt otroligt att ni gifter er här
där han själv gifte sig med min syster för snart... är det 26 år sen?
Redan då, Phillip, hade vi ett gott öga till varandra.
Tills Elizabeth snodde dig mitt framför näsan på mig.
Innan jag hann räkna till tre. Nej. Vad är det jag står och säger?
Nej, seriöst. Hon var en fantastisk syster.
Nej, jag måste samla mig lite.
Ursäkta.
Nu ska jag fortsätta.
Patrick... det var så synd om dig. Visst var det, lilla vän?
Och det var synd om Phillip. Men hon hade varit så stolt
om hon hade sett dig sitta här med Astrid.
Jag är stolt över dig och Phillip är stolt över dig.
Därför tycker jag att vi ska skåla med ett citat från Henry Miller:
"Kärlek får man aldrig nog av och kärlek kan man aldrig ge."
Eller som Herman Bang sa:
"Likgiltigheten är kärlekens mest smärtsamma bottenskrap." Skål.
Skål.
Det gör inget, älskling.
Då tror jag vi kan sätta oss.
Herman Bang? Vem är det? Vet du vem det är?
Herman Bang? Ja.
Det säger du bara för att låta klok.
- Jag gör det själv. - Nej, det var jag som klantade mig.
Jag ska visa dig.
Hårt. och försiktigt. Mycket försiktigt.
Kan ni sluta med det där?
Vad gör ni?
Varför sover du inte? Är det nåt som är fel?
Nej. Jag behövde bara lite frisk luft.
Jag tycker att det gick jättebra.
Förutom mostermammas tal
och din pappas flickvän och det med klänningen, så gick det bra.
Ja, men så är det med familjen Det finns alltid några galningar.
- Det med klänningen var bara kul. - Ja, ja.
Jag tror att allt kommer att bli...
...helt fantastiskt.
Bara gå och lägg dig, älskling.
Okej?
Man får ha sex innan man gifter sig. Det vet du, va?
Hur långt måste vi gå i hettan? Det är asjobbigt.
Jag säger bara: spinning, spinning, spinning.
- Du ser helt annorlunda klädd så. - Jag vet.
Jag provade alla Astrids klänningar, men sen tvättade jag den här igen.
- Brudklänningen med? - Hon lät mig inte prova den.
Otacksamma ungar. Ingen respekt.
- Äger du all mark här, Phillip? - Ägorna är på runt 6,5 hektar.
Det måste ge bra med stålar.
Vad är styckepriset för de små gula rackarna?
- Prata inte om pengar hela tiden. - Det gör jag ju inte.
Älskling, stanna till lite och njut av naturstämningen.
Och hör fåglarna.
De har det ju bra. De har inga pengar, va?
Du kan låna en klänning av mig. Jag tog med fyra och en passar säkert.
De är lite tajta, men en är med stretch.
Så kan du fixa mitt hån Det vore jättetrevligt.
En jättebra idé, men vi ska köpa dukar och servetter.
Sen hittar vi en fin klänning åt dig Va, mamma?
Tilde, kom nu här. Kom, älskling.
Ja, det ska vi minsann.
Titta där uppe.
Vad fint det är.
Där sitter Phillip. Jag trodde de hade gått tillbaka.
Vi måste också tillbaka nu.
- Gå du. Jag säger hej till honom. - Vad snäll du är, mamma.
- Han vill kanske vara ifred. - Nej, det vill ju ingen.
- Vi ses där hemma. - Ja. Hej då.
- Får jag bjuda på en kopp kaffe? - Nej, nej, det är bra, tack.
Ta tillbaka ditt kort medan tid är. Du köpte en svindyr klänning åt mig.
Gjorde jag? Gode Gud.
- Jag betalar tillbaka, så klart. - Ännu bättre.
Är klänningen fin?
Jag har aldrig haft något så fint förut.
Ja, har man sett. Du är säkert jättevacker i den.
Vad vill du ha?
God dag. Vad önskas?
- Cappuccino. - Två cappuccino, tack.
Du har inte sagt en enda elak sak till mig på över sex minuten.
Tystnaden är magisk.
Ja.
Tycker du verkligen att jag är så ilsken?
Ja.
Hur träffade du din fru?
- Vi träffades här faktiskt. - Här?
Nej, inte precis här, men vi möttes i Italien, i söder.
Sen åkte hon till Danmark.
Och jag stalkade henne.
- Tyckte hon om det? - Inte precis, men hon vande sig.
Jag bearbetade henne och till slut
så mjuknade hon och gifte sig med mig.
- Vad hände? - Vad då, vad hände?
Hur dog hon?
- Har du nåt emot att jag frågar? - Nej.
Hon hade bara... otur.
Det var en liten... dum olycka.
Det var en mamma och hennes tre skrikande barn i baksätet.
Det snöade.
Vägarna var hala.
Och hon bromsade för sent.
Hon körde inte på henne så hårt.
Det var bara det att Elizabeth landade illa.
Det måste ha varit hemskt.
Man kommer över det. Jag kom över det.
Patrick kom över det.
Man går vidare i livet.
Men föraren gjorde aldrig det.
Hon krävde att få träffa oss för att be om ursäkt.
Och när hon kom den dagen så satt hon bara där och grät.
Hon sa inte ett ord. Hon bara grät och snyftade.
- Är du fortfarande arg på henne? - Nej.
Jag är inte arg på henne.
Nu är jag bara arg på alla andra.
- Benedikte... - Jag ville bara se så allt var bra.
- Allt är bra. - Med alla smärtsamma minnen och allt.
- Ingen smärta. - Bra.
Jag är för uppspelt för att sova. Ja, det händer så mycket.
Jag bara älskar Italien. Maten, vinet, romantiken.
- Gör inte du? - Nej.
Nej, faktiskt, du har helt rätt.
- Det blir fantastiskt i morgon, va? - Ja.
Ska vi inte ta ett glas vin i hamnen och minnas, prata och slappna av?
Det vore roligt.
Det är en bra färg på dig. Du borde ha den oftare.
- God natt. - Ja, god natt. Ja, så klart. Hej då.
Hej, jag heter Ida Hjort.
Jag vill bli kopplad...
Koppla mig till onkologen, tack.
Nej, det är för att jag känner en knöl här nere på halsen.
God dag.
- Klippning? - Ja, lite puts på sidorna.
Varsågod.
Tack.
- Bara putsa? Inte klippa? - Nej, bara putsa lite över öronen.
Där är de! Där är de!
- Grattis! - Tack!
Kenneth, för helvete!
- Vad gör du här? - Klart jag kommer när du gifter dig.
- Vad har du gjort med armen? - Jag trillade. Och det gör skitont.
- Ska vi sparka igång festen? - Mamma blir glad när hon ser dig.
- Det är bara en grej med pappa... - Vad är det nu?
- Jag ska nita den jäveln. - Nej, Kenneth.
- Inte på din systers fest. - När min arm funkar får han stryk.
Nej, det får han inte.
- Du är jättefin. - Sluta. Ska vi inte gå ner?
- Mamma. - Vad är det?
Jag tycker verkligen att du är fin.
Kom.
Alessandro.
Kan jag låna dig lite?
- Jag hörde att du har brutit armen. - Du ska bara hålla dig från mig.
- Vacker. - Tack.
Vill du ha nåt att dricka?
Ja tack.
Gud, vilken vacker klänning. Helt underbar.
Hittade du den i stan? Fint där, va? Så fina butiker. Jag älskar det.
- De bränner ju Phillips pengar. - Nej, det är ett lån. Ert lån.
- Mitt Dan kort tar inte så höga belopp. - Så du har lånat av Phillip?
Vad snällt av dig, Phillip, att låna ut pengar till kläder.
Klänningen är jättefin. Har du valt den också?
Ida, här. De serverar en fantastisk druva här.
- Du är snygg iden klänningen. - Tack, Leif. - Hej, gumman.
- Vad fin du är, va? - Tala för dig själv.
Förlåt att jag stör. Men vi ska snart gå till bords.
Men först vill jag hälsa alla välkomna.
Tusen tack för att ni kom på vårt bröllop. Det är vi jätteglada för.
Sen vill jag påminna folk om att spara lite på drickandet i kväll.
Det är ju först i morgon som den riktiga festen är.
- Det skulle du ha sagt. - Jag skojar bara.
Och så vill vi säga...
Jag är skitnervös. Ursäkta. Det här är så fånigt.
Jag vill tacka pappa som har gjort det här möjligt.
- Tack, Phillip. - Tack själv.
Vi är jätteglada. Hoppas du njuter av det lika mycket som vi. Tack.
Astrid, nu är det din tur.
I morse när jag vaknade tänkte jag på den första gången vi träffades.
Och det var för en vecka sen?
Tre månader i morgon, va?
Men jag hade bara känt Astrid i en kvart
när hon sa att hon ville gifta sig
bo på landet och ha sex underbara barn.
Astrid ville bara vara omgiven av kärlek
och fylla sitt liv och hjärta med kärlek.
Det tycker jag är helt fantastiskt.
Jag har faktiskt börjat på mitt tal till i morgon. Det var inte meningen.
Men, Astrid, jag älskar dig.
Av hela mitt hjärta.
Och jag hoppas att jag kan vara med om att uppfylla din önskan.
Skål, älskling.
Skål.
Då är det mat.
Herregud! Jag kan inte fatta att vi låtsas vara en av dem.
Hennes pappa ser ut som en Lucian Freud-målning.
Va?
Vi ska inte dansa nu. Gå ut och dansa med dig.
En single coating. 25000 för ett rum.
Gå ner från soffan.
Visst är hon härlig?
Nej, nej! Bort!
- Minns du min klänning i går? - Ja, jag minns den.
Det här är inte samma Den här är för dans.
- Snälla, snälla, följ med. - Vad är det? Åh, Alexandra.
- Är hon full? - Nej, nej, nej! Gud förbjude.
Vad är det du har gjort, Alexandra?
Har du druckit slattar? Två fingrar i halsen. Det måste ut.
Två fingrar i halsen, vännen.
Mamma, jag mår skitdåligt.
Jag har sett fram emot resan och förberett i flera månader.
Du skulle inte följt med, men pappa hade inte tid att ta dig - igen.
Det är min tur att ha roligt. Så stick två fingrar i halsen.
Lika bra du lär dig, som du vräker i dig mat.
Två fingrar. Så mår du mycket bättre.
Fy fan, vad du är ful.
- Jag hatar dig. - Jag, jag, jag, jag.
Kan det handla om mamma i bara fem minuter?
Nej, Alexandra!
Det äckligaste jag vet!
Jag vet inte om jag minns hur man gör.
Men det vore en ära för mig om du dansar nästa dans med mig.
Självklart.
Det är många träd, va? Och riktigt många citroner.
Ja, det får man säga. Visst är det vackert?
Det ser helt sjukt ut när de hänger så där på en gren.
Har du druckit lite?
Det är precis som att vara på sånt där... All inclusive.
Det är rätt sjukt det med din arm.
Var du inte helt sjukt rädd?
Nej, jag har provat lite av varje nu.
Så är det när man hamnar i combat. Man tror aldrig det händer en själv.
Jag har fanimej haft tur.
Jag kommer sen så får du höra resten. Sitt kvar där, så får du höra resten.
Varför är du ihop med en gammal idiot som min pappa?
Jag menar, du är trevlig och du ser jävligt bra ut.
- Varför hittar du ingen i din ålder? - Det vet jag inte.
- Jag gillar mogna män. - Och det är min pappa?
Ja.
Men du är också rätt mogen.
Får jag lov?
Varsågod.
Det är som förr i tiden.
Och jag minns några av de förbjudna stegen.
- Leif. - Vad är det?
- Jag orkar inte. - Kom igen, det sista nu.
- Försök följa mig. - Leif, det är inte roligt.
- Hörde du inte vad hon sa? - Låt oss få dansa bara i kväll.
- Nu håller du käften! - Lägg av.
- Gå. - Puttas inte, snorvalp.
Nu håller du fan käften! Annars nitar jag dig fan!
- Du har alltid varit en skitfarsa! - Kenneth!
- Du håller dig fan borta! - Leifeluffe, älskling?
- Leifeluffe, är du okej? - Sluta kalla mig "Leifeluffe"!
Kenneth!
Din son har en fin vänsterkrok.
- Men han får inte slå sin pappa. - Nej, men det var rätt åt honom.
- Förlåt. vi är en helt tokig familj. - Säg inte förlåt, det är härligt.
Det är bara...
Det senaste året har varit så konstigt.
Många saker har hänt och inte många har varit trevliga.
Jag är ledsen. Jag är verkligen, verkligen ledsen.
Din sjukdom?
Vill du prata om det? Inte? Det är okej.
Men just nu är du frisk...
- Varför gjorde du så? - För att...
Jag vet inte.
Men just nu är du väl frisk?
Jag vet inte.
Jag är färdigbehandlad.
Jag vet inte om jag är botad än.
Just nu... Det är så mycket.
- Varför är du så snäll mot mig? - För att du är underbar.
- Nej då. - Och du är vacker.
Nej, jag är inte vacker. Det var för länge sen.
Du är fortfarande vacker.
Du vet bara inte hur vacker du är.
Verkligen, du är otroligt vacker
Phillip, jag hörde om våldet i huset. Herregud, jag hoppas du är okej.
- Ja, jag mår jättebra. - Jag sa ju att den familjen är.
Hoppsan.
- Jag letade bara efter Kenneth. - Ja.
Men leta du efter Kenneth.
Alexandra sover äntligen. Hon ser ut som ett litet barn.
- De är så sårbara när de sover. - Ja, ja.
- Vad pratade ni två om? - Jag vill vara ifred nu.
Du behöver inte göra allt själv.
- Och du är skyldig mig en dans. - Jag är inte skyldig dig en dans.
Nu slutar vi spela teater För vem försöker vi lura?
Vad pratar du om? Vad försöker du säga?
Jag älskar dig och du älskar mig och det har du alltid gjort.
Vi är som gjorda för varann. Du har alltid älskat mig, det vet jag.
Nej, nej, nej.
Och för att vara ärlig
så försöker du inte övertyga dig själv om
att du börjar bli kär i den där...
...frisören, eller hur?
- Ta en rysk postorderbrud istället. - Du borde skämmas.
- Jag vet. - Jag ska säga dig en sak, Benedikte.
Jag avskyr att vara ohövlig, men i många år nu har jag inte begripit
att du och din syster Elizabeth kunde vara släkt.
Hon var den snällaste och vackraste själ som man kunde möta.
Hon var allt som du inte är.
Jag har stått ut med dig, men bara för Patrick och Alexandra.
Och det ska jag fortsätta göra. Men
det finns absolut inget med dig
som jag tycker är det minsta attraktivt.
Du är den mest avskyvärda människa som jag nånsin har träffat.
Sätt dig.
Jag går och lägger mig.
Håll dig borta! Förstått?
Vad gör du? Nu tror alla att vi är våldspsykopater.
- Du är helt såld på honom. - Ja, han är underbar.
Står du och erkänner det? Gift dig med honom i stället för mig då!
- Ni har klängt på varandra. - Han gillar killar.
- Va? - Han är bög.
- Hur fan vet du det? - Marco sa det, men det är hemligt.
Alessandro är rädd för vad som händer när han säger det till familjen, så...
Det är dig han har gått och limmat på.
Gå nu ner och säg förlåt och så dansar vi sen, okej?
Alessandro, förlåt.
Jag trodde att ni... du och Astrid... Du fattar?
Jag skulle inte ha slagit honom.
Men jag blir så jävla arg när jag ser honom.
Om det bara fanns en bra sak med honom, men det gör det inte.
- Jo, det gör det. - Vad? Ärligt talat.
Vad var det du föll för då?
Jag minns att mormor sa att han år fint.
Så han var väluppfostrad.
- Jag skulle ändå inte ha slagit honom. - Nej, men han kommer över det.
Han är en robust man.
- Det var dumt att jag åkte hit. - Nej då, det var en bra idé.
Annars hade vi inte suttit här med fötterna i vattnet, vi två.
Jag är så glad att du bröt armen.
- Mamma, sluta. - Vad är det?
Vad är det?
- Ska du inte gå och lägga dig? - Nej. Varför det?
Varför ligger du här?
Jag tror inte att Patrick vill det här, mamma.
Varför säger du det?
Det är nåt som är helt fel.
Jag vet att jag inte är världens vackraste eller läckraste tjej
men han gillar mig inte alls.
Han gillar festen och sin vidriga pappa och Alessandro
och vin och mat och vänner...
Han gillar bara inte mig.
Du säger inte ens emot mig. Jag är dum som inte har sett det.
Nej, du är inte dum. Du är den vackraste tjejen i hela världen.
Tror du inte bara att han är nervös och stressad?
Jo, men det är ju inte bara det.
Jag känner att han inte älskar mig. Han ser mig inte alls i ögonen.
Det är lite svårt. Då måste han stå på tå.
Varför måste du alltid skämta vid helt fel tillfällen?
Förlåt.
Han blir skitavundsjuk om nån bara tittar på mig
och så vill han inte röra mig när vi är ensamma.
Vi har inte legat med varandra på hela tiden vi har varit här.
- Tror du inte bara han är rädd? - Jag vet inte.
Jag vet inte. Jag vet ingenting.
Benedikte, om det är du så ska jag mörda dig.
Den kvinnan gör mig helt jävla galen. Du bara...
Förlåt.
- Är Patrick här? - Patrick? Nej.
- Jag hittar honom ingenstans. - Vad har hänt?
Jag vet inte. Han bara stack.
Gå och lägg dig igen. Gå och lägg dig. Oroa dig inte.
- Hej. Vad händer? - Ingenting.
Det var en dum idé att gifta sig.
- Nej då. - Jo.
Jag trodde att om jag gifte mig och du kom hit, så skulle allt lösa sig.
Det gjorde det inte.
Jag är så dum. Så dum! Och du har alltid tyckt det.
- Det är inte sant. - Det är det.
Jag har så länge försökt komma på hur jag ska göra dig glad.
Det spelar ingen roll.
Patrick, jag vet att jag inte alltid har varit...
...varit världens bästa pappa.
Men jag har aldrig velat att du ska göra nåt för mig.
- Tyst! - Jag ville bara...
Tyst.
Du är en stor idiot, pappa. En stor idiot.
Du har varit för upptagen med att tycka synd om dig själv.
Ja. Kanske har du rätt.
Förlåt mig.
Men varför bryr du dig plötsligt om allt sånt?
- Patrick... - Jag vete fan vad jag vill ju.
Jag vet ingenting. Jag känner mig tom inombords.
Patrick. Det är inget fel på dig.
Gå bara. Jag skärper mig.
- Kom. - Nej. Nej.
Bara gå.
Bara gå. Snälla du.
Hej! Nu ska ni få höra...
Vi kan räkna med att vi blir lite mer försenade.
Tilde?
Finns det nåt vi gäster kan göra för att hjälpa till?
Nej, det tror jag inte att det finns.
Kommer det nåt att dricka? För de äldre är väldigt varma.
Hyssja inte. Jag försöker bara hjälpa till.
Här har du, gumman.
Då kör vi.
Vi är ledsna, men vi ska inte gifta oss.
Förlåt att vi drog hit er i onödan. Vi hoppas verkligen att ni...
Vi är inte ovänner eller nåt.
Vi kan bara inte stå här och ljuga för varandra och er och oss själva.
Jag är så jävla trött på att låtsas att allt är bra.
Och att vi gör det vi alltid gjort för att vi blir så ledsna om vi är ärliga.
Jag är så trött på era lögner.
Man kan inte ljuga sig genom livet bara för att det blir enklare då.
När jag ser er nu så vet jag
att det är så man blir fet och gammal och olycklig.
Och det vill jag inte bli.
- Och det är inte någons fel... - Jo, det är fanimej någons fel.
Det har inget med Astrid att göra. Jag var en idiot från början.
- Inte sant? - Jo.
Förlåt.
Men det gör detsamma nu. Vi passar inte alls ihop.
Så vi ska inte...
Vi kan fortfarande välja.
Nu kan jag inte tiga längre.
Vad ska vi göra då?
Blir det fortfarande buffé? Och alla presenterna då?
Vi får nog ha lite information.
Okej, då kan jag säga att jag försöker komma hem i kväll.
Resten av er kan göra vad ni vill.
Kom, så går vi.
Förlåt, pappa. Förlåt mig.
Ge mig lite av det där.
- Jag beklagar. - Tack för att vi fick komma hit.
Leif?
Ida, jag kan inte leva utan dig.
Jag har varit en idiot. Hoppas du kan förlåta mig.
För du hade rätt. Vi två hör verkligen ihop.
- Ja, men Tilde då? - Henne träffar jag aldrig nånsin igen.
Det var ett jättemisstag och det erkänner jag villigt.
- Du är den enda kvinnan för mig. - Varför säger du plötsligt det?
Det är sant. Har du inte alltid sagt att man håller ihop till varje pris?
- Jo... - Och vi är rätt för varandra, Ida.
Jag hade bara helt glömt bort hur vacker och fantastisk du är.
Jag älskar dig verkligen. Och det har jag alltid gjort.
Kan du inte vara snäll och ta mig tillbaka, Ida?
Tack.
Tack, Ida.
Det är en vanlig reaktion att tro att det har kommit tillbaka.
Jag vet, men jag har en skitskum känsla. Jag kände en knöl.
Men jag känner ingen knöl.
Men visst kan du ha rätt.
Din prognos är inte den bästa. Jag vill ju inte ljuga för dig.
Men jag känner ingenting.
Om alla med en skitskum känsla skulle undersökas
skulle systemet bryta samman, så...
Jag tycker att vi ska vänta så länge det är psykiska symptom, va?
- Är det psykiskt att känna en knöl? - Jag känner ingen knöl, sa jag ju.
Du anar inte vad folk söker för.
Vi hade en i förra veckan som kunde känna en ekorre inne i huvudet.
Jag vill mycket, mycket, mycket gärna ha en undersökning.
HERLEVS SJUKHUS
Ska vi inte puffa upp det på sidorna? Platt blir det lite väl John Lennon.
- Ida, kan du hämta en kopp kaffe? - Ja, självklart.
Så det är här du har gömt dig?
- Det här är Patricks pappa. - Hej. Jag har hört mycket om dig.
Vad gör du här?
Jag kom bara för att bli klippt. Få sidorna putsade.
Vi kan inte ta dig i dag.
Klart vi kan. Det är bara en putsning.
Det hinner du visst. Var trevlig mot kunderna.
Ja, men...
- Hur är det med Patrick då? - Han mår mycket bättre, det är bra.
- Och Astrid? - Hon ska ut och resa med Kenneth.
Jag har beslutat att flytta tillbaka till Italien.
Börja jobba mindre och bara...
Det låter som en bra idé.
Du tycker att jag är en idiot.
Och det här är jättekonstigt, men...
Skulle du vilja komma och hälsa på mig?
Varför skulle jag göra det?
För att jag har tänkt på dig ända sen vi åkte därifrån.
Du måste vända på huvudet så jag kan klippa dig.
- Tänk på saken. - Jag kan inte.
- Varför inte? - För att jag inte kan.
- Du kan ju få vem som helst. - Jag vill inte ha vem som helst.
Jag vill ha dig.
- Ida, får jag säga... - Nej. Tyst, Vibe.
Du vill inte leva med en som jag. Vad som helst kan ju hända.
Du kan inte bara komma in hit och bjuda in folk till Italien.
- Dessutom har Leif flyttat hem. - Det hoppas jag att han inte har.
Och jag älskar Leif.
Jag vill inte ha mer röra i mitt liv.
Kan du vara snäll och gå?
Förlåt.
Det var inte meningen att göra dig arg.
Bara gå.
- Han är bara putsad på ena sidan. - Tyst. Annars ska jag putsa dig.
Tack för maten.
Jag fick en kanonidé. Vi tar ett extralån
och så åker vi ut och reser.
- Ja... - Till Seychellerna.
Visst är det dyrt, men där är jäkligt fint. Hallå!
- Är det nåt fel? - Jag har inte alls lust.
Okej. Då lägger vi pengarna på nåt helt annat.
Men jag.
Jag vill inte göra nåt med dig.
Ja, men då... Lägg pengarna på dig själv då.
Leif, vi ska inte leva ihop längre. Det är slut.
Jag vill inte sitta
i ett uterum och dricka kaffe när vi blir gamla.
Jag går nu, Leif.
Vart går du?
Ida, jag pratar med dig. Vart går du?
Vart ska du ta vägen?
Hej då.
Ida?
Ida, för helvete!
- Vad gör du här? - Jag kom för att hitta dig.
Ja du... här är jag.
Och jag vill be dig om en tjänst.
Jag fick ett brev från sjukhuset. Jag vet inte vad det står.
Jag har inte vågat öppna det ensam.
Det låter säkert dumt
men jag kan göra det om du gör det med mig.
Ska jag öppna det?
Vill du det?
Vad det än står här
så vill jag att du ska veta hur glad jag är för att du kom hit.
Att vi överhuvudtaget träffades är verkligen nåt att vara glad för.
Jag är det åtminstone.
Och jag är glad så länge jag får njuta av ditt sällskap
om det så är i tio minuter
två år eller 30 år.
Har du nåt emot att jag kysser dig först?
Nej.
DEN SKALLIGA FRISÖREN
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2012
ANSVARIG UTGIVARE PIA GRÜNLER