Leģenda par desmit gredzeniem stāstīta jau gadu tūkstošiem.
Ar katru nākamo paaudzi tā kļūst aizvien krāšņāka.
Taču galvenais varonis allaž ir kāds vīrs.
Daži teic, viņš gredzenus atradis krāterī, citi - ka izzadzis no kapa.
Tie apveltīja viņu ar dievišķu spēku
un dāvāja mūžīgo dzīvību.
Vīrs būtu varējis tos izmantot labiem mērķiem.
Taču viņš vēlējās...
vienīgi varu.
Savu armiju viņš nodēvēja par "Desmit gredzeniem".
Gadsimtiem ritot, tā izsoļoja visos pasaules nostūros.
Viņi pārvietojās ēnā...
Slepeni gāza valdības...
Un mainīja vēstures gaitu.
1996. gads.
Vīrs vairoja savu bagātību un naudu jau tūkstoš gadu,
taču viņam vēl nebija gana.
Vai esi dzirdējis leģendu par Talo?
Tas ir kāds slepens ciemats, pilns mītiskām būtnēm un burvestībām.
Ļaudis tur piekopj dievišķu cīņas mākslu.
Es vēlos to atrast.
Labi. Sūtīšu izlūku izpētīt apkārtni
un ievākt ziņas.
Es vēlos doties tūlīt.
Mežs...
...kustas.
Uz zemes viņam vairs nebija, ko iekarot.
Un viņš ieradās manā mājvietā.
Kur ir ieeja Talo?
Tu neesi gaidīts mūsu ciematā.
Tu nezini, ar ko sarunājies.
Mani neinteresē, kas tu esi.
Griezies atpakaļ, lai nesavainoju tevi.
Un tas ir viss?
Tā es pirmoreiz sastapu tavu tēvu.
Iemīlējos viņā pavisam negaidīti.
Mīlestība gāja savu gaitu.
Šanci,
tā nebūt nav visa leģenda par gredzeniem,
taču pārējo tu uzzināsi, kad būsi paaudzies.
Ja tēta gredzeni bija tik spēcīgi, kā tu viņu uzveici?
Manā pusē ļaudīm spēku dod Lielās Aizstāves burvestība.
Ja tev ir mūsu pūķenes sirds,
tu spēj paveikt brīnumainas lietas.
Vai tev tas vēl aizvien ir pa spēkam?
Savas spējas es atstāju Talo, kur mīt mūsu pūķene,
taču pretī ieguvu ko daudz vērtīgāku.
Vēlos tev to uzdāvināt.
Ikreiz, kad tu jutīsies apjucis,
tas palīdzēs atrast ceļu mājup.
Tu neaizmirsīsi?
MŪSDIENAS
Labi.
JUKLIDA AVĒNIJA 1045, SANFRANCISKO KA 94118 MAKAO, ĶĪNA
Labdien, ser. Sveicināti Fērmontā...
Es braukšu.
Nekā nebija! Keitija!
Nāc atpakaļ!
Atdod atslēgu!
Lūdzu, atslēdz durvis.
Ak kungs!
Kāp laukā.
Kāp iekšā!
Ja apskādēsim auto, paliksim bez darba
un parādos uz mūžu.
Ko niekus! Mašīnai nekas nenotiks.
Es esmu kā Džefs Gordons.
Es tādu nezinu.
Viņam ir visvairāk uzvaru NASCAR vēsturē.
Lūdzu, kāp laukā no mašīnas.
Šon...
Esam draugi jau desmit gadus.
Tu zini, ka neesmu muļķe.
Lūdzu, kāp iekšā. Es braukšu lēnām.
Keitij, uzmanies no...
Jau vidusskolā sapratu, ka Keitija ir palaidne.
Mani bieži ķircināja tāpat kā mūs visus.
Turklāt biju nupat pārcēlies uz štatiem un slikti runāju angliski.
Reiz devos paēst pusdienas,
un gaitenī kāds liela auguma zēns man uzsauca:
"Kā iet, Gangnam Style?"
Es atkliedzu: "Es neesmu korejietis, dumiķi."
Es pagriežos un redzu, kā čalis jau nomet mugursomu...
un sāk šim piesieties...
Kad viņš grasījās izdarīt pirmo sitienu,
Keitija zibens ātrumā
metās mums pa vidu un sāka aurot Hotel California dziesmas vārdus.
Ko?
Mulsināšanas māksla. Lieliski iedarbojas uz muļķiem.
Tā mēs iepazināmies.
Tad es aizvilku viņu uz stāvlaukumu...
Un atklāja, ka nočiepusi puiša mustanga atslēgu.
Mazliet pavizinājāmies pa kvartālu.
Un tava sieva arī bija mašīnā.
Tas tiesa.
Ko?
Es biju pakaļējā sēdeklī.
-Tas skaitās, kas esi mašīnā. -Tu biji mašīnā.
Kāpēc neesi to stāstījusi?
Pirms kļuva par juristi, viņa bija nevaldāma.
Kas notika?
Es pieaugu.
Kā tas jāsaprot?
Jā, kā tas jāsaprot?
Dzīvē pienāk brīdis, kad izpriecām jāliek punkts
un jāsāk īstenot savas spējas.
Lūdzu, saki, ka joko, Sū.
Klau...
mēs dzīvojam pasaulē,
kurā vienā mirklī var izzust puse iedzīvotāju.
Dzīve ir pārāk īsa un trausla.
Keitij, tu esi auto novietotāja, kas ar izcilību beigusi Bērkli.
Šons runā četrās valodās.
Apdāvinātākie cilvēki, kādus pazīstu.
Bet baidāties nodoties kādam nopietnākam mērķim.
Oho!
Tu runā kā mana māte. Turklāt...
arī ģērbies kā viņa.
Kur tu iepērcies? Talbots?
Mēs nebēgam no pieaugšanas.
Tā nav bēgšana, ja dari darbu, kas patīk.
Jā, muļķīgs apgalvojums.
Vai auto novietošana ir viegls darbs?
Ļoti sarežģīts. Jāprot apieties ar cilvēkiem, vadīt auto...
Sū neprot novietot auto ielas malā.
Gandrīz pusnakts. Rītdien rīta maiņa.
Droši vien vajadzētu doties gulēt.
Jā, mēs varam rīkoties atbildīgi. Protams.
Vai arī...
Gardēžu dim sum un kafejnīca
NEMIERS PĒC PSIHOZES? TU NEESI VIENS.
BLIP ATBALSTA DIENESTS BLIPSYNC
Labrīt, Šena kundze.
Viņa vēl nav gatava.
Nāc iedzer kafiju, kamēr gaidi.
Keitij, atnācis Šons.
Jā, mamm. Tūlīt nākšu.
Reihua, tev bija jāpalīdz tēvam piepildīt veikala plauktus.
Es nespēju strādāt bez ēšanas, krampji metas kājās.
Varbūt Šons var palīdzēt? Katru dienu nāk izēsties.
Labprāt palīdzēšu.
Nē. Tas ir Reihua darbs, lai izdara.
Vecomāt.
Tas ir Vaigonga krēsls.
Piedod.
Mirušo piemiņas dienā viņš šogad saņems visas iemīļotākās lietas.
Vai tad uz viņsauli drīkst ņemt uzkodas un cigaretes?
Viņš drīkst visu.
Pērn uzliku uz kapa viskija pudeli.
Nākamajā rītā tā bija pazudusi.
Jums, jauniešiem, tas šķiet muļķīgi.
Nešķiet vis, vecomāt.
Bet Vaigongs būtu gribējis, lai tu dzīvo tālāk un izbaudi dzīvi.
"Dzīvot tālāk" - tā ir amerikāņu iedoma.
Tu esi amerikāniete, māt! Neaizmirsti.
Šon,
vai mana meita šonedēļ pieteicās kādā jaunā darbavietā?
Viņai patīk šis darbs.
Mums abiem tā ir.
Vaigongs te nepārcēlās no Hunaņas,
lai tu pelnītu iztiku ar auto novietošanu.
Nu ko, mums jāiet uz autobusu.
Piedod, ka man ir tik nepieņemams darbs
un ka vakar nenācu mājās, bet atļāvos baudīt dzīvi.
Kādudien varēsi ar mani lepoties.
Es lepojos ar tevi, mās.
Novietot auto ir ļoti grūti.
Paldies, brāl.
Varbūt arī tu nokārtosi braukšanas eksāmenu un īstenosi sapni.
Ejam, Šon.
Kad jūs abi precēsieties?
Vecomāt, mēs esam tikai draugi.
Nu labi, tad ej.
NR. 1 KALIFORNIJA
Paskaties uz to meiteni.
Raksta pētniecisko darbu autobusā.
Un tad?
Mamma gribētu, lai tāda meita būtu izlīdusi no viņas vagīnas.
Es atvainojos viņas vietā.
Kā klājas?
Atdod karekli,
un nevienam nebūs jācieš.
Vai tu viņu pazīsti?
Es nesaprotu, ko tu saki, vecīt.
Paklau! Neaiztiec mani!
Kas tev lēcies, kretīn?
Es negribu nepatikšanas.
Tad atdod mums piekaru!
Esat kaut ko sajaukuši!
Vai jums liekas, ka viņš prot kauties? Kas ir, veci!
Viss labi?
Kā klajas, ļautiņi mīļie? Te Klevs
ar tiešraidi no autobusa.
Pusaudža gados trenējos cīņas mākslās.
Mēģināšu novērtēt šo cīņu.
Ārprāts!
Kas tu esi?
Tev izdosies, brāl!
Kļūdījos.
Nē, nē, nē!
Atvainojiet.
Kas, pie joda, notiek?
Tu gribi runāt tagad?
Šoferis pagalam.
Es nesēdīšos viņa vietā.
Ikreiz, kad vadu autobusu, uz mani kliedz.
Palaid, ķertais!
Lūdzu, atver durvis!
Korpuss tūlīt pārlūzīs.
Kad došu zīmi, rauj pa labi.
Kādu zīmi?
Visi uz priekšu!
Ātrāk, ātrāk!
Čau, kā iet?
Jūs ar māsu esat pelnījuši to, kas notiks.
APSTĀTIES PIETURĀ
IELU TĪRĪŠANA Uzturam pilsētu tīru
Turieties visi!
Ak kungs!
Ak mans dievs!
Girardelli skvērs
Atvainojiet.
Labi strādājam komandā.
Šon. Klau!
Tev man jāizstāsta, kas, pie joda, notiek.
Ko tu dari? Kur dodies?
-Makao. -Makao?
Viņi uzbruks māsai. Man pirmajam jātiek pie viņas.
Tev ir māsa?
Saprotu, ka mulsinoši. Paskaidrošu, kad atgriezīšos.
Nē, nē.
Ne vella!
Muļķības!
Pusi dzīves esmu bijusi tev līdzās.
Zināju, ka ir lietas, par ko nevēlies runāt, un neprasīju.
Bet nupat čalis ar mačeti rokas vietā
pārgrieza mūsu autobusu, Šon!
Kas, ellē, tu esi?
Māsa atsūtīja šo pirms dažiem mēnešiem.
Tā varētu būt viņas adrese.
Uzbrucējus sūtījis mans tēvs.
Ko?
Ja viņai nodarīs pāri...
Piedod, bet man jābrauc.
Labi.
Paskaidrosi lidmašīnā.
Ko? Nē, Keitij, tu nevari...
Paskaidrosi lidmašīnā, Šon!
Kad nomira māte,
tēvs sāka mani apmācīt.
No saules lēkta līdz rietam
man tika mācīti paņēmieni, kā nogalināt cilvēku.
14 gadu vecumā
es vairs nezināju, kāda bija dzīve pirms viņas nāves.
Šādā vecumā viņš mani sūtīja pirmajā uzdevumā.
Biju gatavs darīt visu, ko viņš vēlējās.
Liktu nodedzināt kaut pasauli, es vaicātu...
Liellopu vai veģetāro?
Vistas vairs nav. Jāizvēlas liellopu vai veģetāro.
Man, lūdzu, veģetāro.
Man arī.
-Labi. -Paldies.
Tātad...
Vai! Beigušies arī veģetārie.
Atlicis tikai liellops.
Dodiet liellopu, jo cita nav.
-Tātad jums liellopu. -Jā.
-Un... -Liellopu.
Un liellopu.
Divas liellopu.
Vai tu to izdarīji?
Zināju, ka nedrīkstu atgriezties pie viņa, tāpēc...
aizbēgu.
Zinu, ka tev grūti to aptvert.
Jūtu līdzi par mammu.
Jāteic arī, ka mans vārds nav Šons.
Ko?
Kā tad tevi sauc?
Šanci.
Šanči.
Nē. Šanci.
Šanči.
Šan.
-Šon. -Šan.
Šan.
Š-A-N. Šan.
Šan?
Jā.
Tu mainīji vārdu no Šans uz Šons?
Ja, es... Jā.
Brīnums, ka tēvs tevi atrada.
Labi, man bija 15 gadu.
Pēc kādas loģikas tu mainīji vārdu. Gribi dzīvot slepenībā...
-Labi. -...un tevi sauc Maikls,
bet tu nomaini vārdu uz Maišls.
Tā nebija.
"Čau, esmu Džīna. Sākšu dzīvot slepenībā un būšu Džaina."
Diemžēl nedzirdu.
Kā tad. Tu mani dzirdi.
Paraksties, lai iekļūtu.
Es meklēju savu māsu Su Sjalinu.
Vai esat dzirdējis par viņu?
Viņa man iedeva šo adresi.
Labi.
Viņš šķiet jauks.
Un šis lifts ir pilnīgi drošs.
Nekādā gadījumā nenogāzīsies.
Autobusa puika!
Divi miljoni skatījumu trīs dienās, brāl!
Sasodīts, vecīt.
Ak, nē.
Un tu esi šofere!
Slikti runāju ķīniešu valodā.
Tas nekas. Es runāju angliski.
Tad labi.
-Esmu Džondžons. -Džondžons.
Sveicināti klubā "Zelta duncis".
Sagatavosim tevi cīņai.
Pagaidi. Ko?
Esam starptautiska daudzplatformu organizācija.
Visas cīņas tiek straumētas tumšajā tīmeklī.
Tūkstošiem skatītāju šobrīd liek likmes.
Tas pacels tavu zīmolu jaunā līmenī.
Domāju, ka noticis pārpratums.
Forša dzeloņu maska.
Paldies!
Vispār sevi jāpierāda, lai tiktu centrālajā ringā, bet sensācija kā tu
tur nonāk uzreiz.
Es neierados cīnīties.
Es meklēju savu māsu Su Sjalinu.
Neesmu dzirdējis.
Pēdējā brīdī atteica cīkstonis,
varēsi viņu aizvietot.
Jauki, Helena.
Viņš cīnīsies kādā no šiem būriem?
Nē. Šeit notiek zemā līmeņa cīņas.
Tu cīnīsies tur augšā.
Man sāpēja, Emil.
Gribi, lai parādu, kā sāp?
Vong! Vong! Vong!
Aiziet, Vong!
Es vienmēr lieku uz aziātiem.
Ak kungs!
Es tur nekāpšu.
Vēlos tikai...
Vairs nevari atteikties. Tev ir saistības, brāl.
-Ko? -Tu parakstīji kontraktu, atceries?
Tavs vārds ir sarakstā.
Likmes krīt vienā laidā.
-Tiešām? Cik mēs dabūsim? -Ļoti daudz.
Tam nav nozīmes.
Ir gan.
Redzēju, kā cīnījies ar pieciem slepkavām un milzu rumāni ar asmeni
braucošā autobusā.
Te būs tikai viens čalis.
Izdari, nedomā.
Visi saņemsim atlīdzību,
un es tev palīdzēšu atrast meiteni, ko meklē.
Nelauzies. Tu to vari.
-Tu to vari. -Neuztraucies.
Paldies!
-Jā. -Jā.
Kā žoklis?
Varbūt sāksi savaldīt dūres, kā mācīju.
Mīlu viņu.
Tagad novelc kreklu.
Dāmas un kungi, cīņa, kuru visi esam gaidījuši.
Vienreizējā interneta sensācija
no pašas Sanfrancisko Amerikā -
Autobusa Puika!
Kur palika tavs krekls?
Viņa pretiniece šovakar...
Makao baisā slepkava...
Su Sjalina!
Māsa.
Pagaidi!
Ko tu dari?
Zinu, ka esi dusmīga.
Bet uzklausi, lūdzu!
Mums nav laika cīnīties.
Izskatās sāpīgi.
Lūdzu, izbeigsi man sist?
Izbeidz! Es cenšos tev palīdzēt!
Tētis tev uzbruks.
Es necīnīšos ar tevi.
Tev nevajadzēja atgriezties.
Reizēm treniņu laikā
aizveru acis
un gandrīz vai sajūtu viņu.
Vai tev kādreiz tā ir?
Nē.
Es zinu, ko tu tur darīsi.
Nezinu, ko viņš tev sastāstījis, bet mamma...
Mamma ir mirusi.
Lūdzu, nepamet mani šeit.
Es atgriezīšos pēc trim dienām.
Su Sjalina, tu esi vienreizēja!
Mēs tevi mīlam, Su Sjalina!
Tu vadi šo organizāciju?
Man tā pieder.
Kur ņēmi tik daudz naudas?
Uzliki likmi, ka zaudēšu?
Nē.
Sveika, Sjalina. Esmu Keitija.
Tu cīnies iespaidīgi. Esi tik stilīga.
Tas bija kolosāli.
Man patīk tavas bikses.
Paldies! Jā.
Ko tu gribi?
"Desmit gredzeni" mums uzbruka Sanfrancisko.
Es redzēju video.
Viņi man atņēma piekaru.
Un drīz ieradīsies pēc tavējā.
Nezinu, kam viņam tie vajadzīgi,
bet mēs abi zinām, ka tas nav uz labu.
Vai zini, ko viņš man teica aiziedams?
"Es atgriezīšos pēc trim dienām."
Pēc trim dienām es gaidīju pie mātes kapa.
Dienas pārauga nedēļā.
Nedēļa - mēnesī, bet mēnesis sešos gados.
Visbeidzot es sapratu, ka varu bez viņa iztikt.
Radīju šo vietu pati.
Man tevis nevajadzēja toreiz. Un nevajag tagad.
Tad kāpēc sūtīji atklātni?
Kādu atklātni?
Neesmu tev to sūtījusi.
Vai šeit ir otra izeja?
Šon.
Ei! Atver durvis!
Viņa ir prom, vecīt.
Ko lai mēs iesākam?
Nāc!
Ej tu galīgi! Es nekāpšu.
Ja tiksim līdz liftam, varēsim ielēkt citā stāvā.
Keitij, citu iespēju nav. Mums jābēg.
Viens, divi, trīs.
Dodies taisni uz liftu.
Tev izdosies.
Es viņus aizkavēšu. Neapstājies.
Šon!
Šon! Šon!
Ak kungs!
Es nāku!
Šon!
Turies!
Noķēru.
Šon!
Keitija!
Tu mūs pameti nāvē!
Tagad tu zini, kā tas ir.
Kam viņam vajadzīgs piekars?
Amerika tevi padarījusi vāju?
Viņš paņēma piekaru!
Teicu saviem vīriem, ka nespēs tevi nogalināt.
Prieks, ka nekļūdījos.
Es ilgojos pēc tevis, dēls.
Dosimies mājās.
Mans dēls ir mājās.
Ierādiet meitenēm istabu.
Šonedēļ piedzīvoju baisas lietas,
bet tavs tētis ir vēl biedējošāks.
Vai viņš mūs nonāvēs?
Māj ar galvu, nerunā. Un viņš par tevi aizmirsīs.
Tā es izdzīvoju.
Viņš vienmēr pret tevi tā izturējies?
Tikai pēc mātes nāves.
Teica, ka nespēj mani uzlūkot, jo atgādinu viņu.
Man neļāva trenēties kopā ar zēniem.
Bet es viņus slepus novēroju un visu apguvu vēl labāk.
Kad tu pameti mājas?
Aizbēgu 16 gadu vecumā.
Kad apjautu, ka brālis neatgriezīsies.
Tu nodibināji slepenu cīņas klubu Makao
16 gadu vecumā?
Tēvs mani neielaida savā impērijā, tāpēc uzbūvēju savu.
Pareizi!
Šanci.
Būs gana.
Vai tu apgūsti angļu valodu?
Jā.
Ir jāstiprina arī prāts, ne tikai ķermenis.
Ja vēlies kādudien tos iegūt,
tev jāpierāda, ka esi gana stiprs tos nest.
Kā tu mani atradi?
Es vienmēr zinu, kur ir mani bērni.
Devu 10 gadus dzīvot pēc sava prāta, un kur tu esi nonācis?
Laiks ieņemt vietu man līdzās.
Tas nenotiks.
Amerikāņu meitene.
Viņu sauc Keitija.
Kāds ir tavs ķīniešu vārds?
Reivena.
Cilvēka vārds ir svēts, Reivena.
Tas mūs savieno ne tikai ar sevi, bet ar mūsu senčiem.
Interesants atgadījums.
Reiz kāds terorists no Amerikas meklēja sev bubuli,
ar ko nolikt tavu nāciju uz ceļiem.
Tā nu viņš izmantoja manus Desmit gredzenus.
Nezinādams manu īsto vārdu, viņš izdomāja citu.
Vai zini, kādu vārdu viņš man deva?
Mandarīns.
Savu algotni viņš nosauca vistas gaļas ēdiena vārdā.
Un tas bija iedarbīgi.
Amerika trīcēja bailēs.
No apelsīna.
Taisnību sakot,
dzīves laikā mani saukuši dažādos vārdos.
Par Karojošo ķēniņu, meistaru Kānu, bīstamāko cilvēku pasaulē.
Gadiem ilgi uzskatīju, ka tāds ir mans liktenis.
Taču, kad satiku viņu māti,
viss mainījās.
Viņa manī atklāja ko pilnīgi jaunu.
Skatīju pasauli jaunām acīm.
Viņa atteicās no visa, lai būtu kopā ar mani.
Un es darīju tāpat.
Vai zini, kas ir tur iekšā?
Sasveicinies ar mazo māsiņu!
Beidzot biju atradis to, kā dēļ
bija vērts piedzīvot vecumdienas.
Mans īstais vārds ir Venvu.
Tā mani uzrunāja vienīgi viņa.
Pēc viņas nāves
es ilgi jutos apjucis.
Bet tagad vairs neesmu apjucis.
Kad aizbēgāt jūs, bērni,
es tik izmisīgi vēlējos sazināties ar jūsu māti,
ka atkal kaismīgi ķēros pie viņas ciemata,
leģendārā Talo, pētīšanas.
Man neizdevās atklāt slepeno ieeju ciematā,
taču es uzzināju, ko viņi tur slēpj.
Dziļi kalnos tur ir kādi vārti.
Jūsu māte mūs tur gaida.
Zinu, ka grūti tam noticēt.
Es arī neticētu, ja viņa pati man to nebūtu pavēstījusi.
Ko tu runā?
Es sēdēju šajā krēslā,
nogrimis pētījumos,
kad viņa mani uzrunāja.
Tik skaidri, it kā atrastos šajā istabā.
Pat sajutu viņas elpu uz vaiga un roku sev uz muguras.
Viņa teica, ka man jādodas viņai palīgā.
Ar kādu nolūku?
Glābt no viņas ciemata ļaudīm.
Kad iemīlējāmies, māte vēlējās, lai abi dzīvojam Talo.
Viņa lūdza atļauju ciemata vecajiem, bet tie atteica.
Teica, ka es neesot cienīgs.
Viņa tagad būtu vēl dzīva. Mēs visi aizvien tur dzīvotu.
Taču Talo izpostīja mūsu ģimeni.
Ieslodzīja viņu aiz šiem vārtiem, lai sodītu.
Vai jūs vēl nesaprotat?
Viņa dod mums pavedienus.
Vēlas, lai uzmeklējam viņu
un pārvedam mājās. Un mēs atkal būtu ģimene.
Tēt, mamma ir mirusi.
Viņa nerunā no vārtu otras puses un nedod mums norādes.
Kas tad ir šie?
Ieeju Talo slēdz kustīgs labirints.
Taču reizi gadā cauri mežam atveras pāreja.
Mirušo piemiņas dienā.
Lai pa to izkļūtu, jāzina ceļš un brīdis, kad eja atvērsies.
Es tagad zinu abus.
Pēc trim dienām
mēs atsvabināsim māti no ieslodzījuma un pārvedīsim mājās.
Tāpēc jūs esat šeit.
Lai palīdzētu viņu pārvest mājās.
Kas notiks, ja viņi neļaus tev atvērt vārtus?
Nosvilināsim ciematu līdz zemei.
Ko?
Tu nedrīksti ierasties mātes ciematā, šādu muļķību vadīts.
Vai tu maz aptver, cik neprātīga...
Paklau!
Kur jūs mani vedat?
Kad jūs izbeigsiet izlikties?
Ieslogiet viņus.
Būs labi, mīļais.
Mēs visi drīz būsim kopā.
Jūtos pagalam apjukusi.
Sākumā likās, ka jūsu tētim
vajag psihologa palīdzību mānijas dēļ,
taču tad pūķis izvēma maģisko ūdens karti,
un nu es vairs nesaprotu, kam ticēt.
Vai tas, ko viņš teica par mātes ciematu, ir taisnība?
Bērnībā viņa mums stāstīja nostāstus par Talo.
Ciematu no citas dimensijas, kurā mīt maģiskas būtnes.
Uzskatīju to visu par pasakām.
Ja nu tētim ir taisnība?
Par to, ka pašas ļaudis māti ieslodzījuši aiz vārtiem?
Arī trakākas lietas mēdz izrādīties patiesas.
Man nav ne jausmas, kas notiek,
taču, ja nenokļūsim Talo pirmie,
viņš iznīcinās to, kas vēl palicis pāri no mūsu ģimenes.
Šī ģimene jau sen ir iznīcināta.
Kas tā par skaņu?
Jūs dosieties skaņas virzienā?
"Klauvē, Lai Dankans uzmostas!
"Ak, kaut to spētu!
"Šo darbu apzinoties..."
Sveiki, mīļie.
Kāds gads tagad ir?
Kas jūs esat?
Trevors? Slaterijs?
Aktieris no Liverpūles.
Pagaidiet.
Vai esat priekšnieka bērni?
Gatavoju monologu jūsu mājās sagaidīšanas vakariņām.
Kur viņa iet?
Kāpēc jūs šeit atrodaties?
Pirms kāda laika man piedāvāja terorista lomu.
Sekli un banāli, pilnīgi piekrītu.
Taču darba bija maz, saprotiet?
Producents teicās strādājam BBC.
Taču ironiskā kārtā atklājās, ka viņš ir terorists,
un man nemaz nebija jāatveido kāds varonis,
bet jūsu tēvs, turklāt nepievilcīgā gaismā.
Visi saņēmām pēc nopelniem.
Producentu uzspridzināja Dzelzs vīrs, bet es nonācu cietumā.
Tas nāca par labu. Atkopos no narkotikām, atguvu iedvesmu.
Tad tēvs tev palīdzēja bēgt?
Tieši tā.
Lai nogalinātu.
Tieši tā.
Taču brīdī, kad vīri mani sasēja, lai izpildītu nāvessodu,
es sāku spēlēt savu "Makbetu".
"Kas klauvē tur? Klauvē, lai Dankans uzmostas! Ak, kaut to spētu!"
Šie nespēja vien atklausīties.
Kopš tās dienas reizi nedēļā uzstājos puišiem.
Tātad tu esi viņa āksts?
Varu nodemonstrēt. "Tēvoci, tēvoci..."
Paldies, Trevor. Nav nepieciešams.
Šobrīd jāizdomā, kā...
Jupis tevi rāvis!
Kas tas...
Kas tas ir?
Kas?
-Tas! Kas tas ir? -Tas! Tas!
Jūs redzat Morisu?
Morisu?
Ak, Moris!
Viņi tevi redz! Tu esi īsts!
Visu laiku domāju, ka redzu halucināciju.
Cik brīnišķīgs atklājums!
Kur viņa seja?
Viņš par to nedaudz kautrējas.
Ak tā? Tiešām?
Moriss saka, ka jūs pazīstot.
Tas runā ar tevi?
Ja nerunātu, es jau sen būtu nojūdzies.
Kā viņš mani var pazīt?
Esot uzaudzis kopā ar tavu māti Talo.
Tavs tēvs esot viņu pārvedis mājās
kādā no savām ekspedīcijām - meklējot ieeju.
Viņš grib, lai tu viņu aizved mājās.
Ar lielāko prieku to izdarītu, ja prastu.
Tēvs apgalvo, ka ceļš uz ciematu atveroties tikai reizi gadā.
Moriss saka, ka varot tevi turp aizvest tūlīt.
Labirintu varot iziet, negaidot ceļa atvēršanos.
Taču, un tas ir nopietns brīdinājums,
tas ir ļoti bīstami.
Cik bīstami?
Neviens no tā vēl nav izkļuvis dzīvs.
Bet Moriss ir par 90 % pārliecināts,
ka spēs mūs tur nogādāt.
Ak vai! Par 19 %.
Esmu darījusi bīstamākas lietas ar mazākām izredzēm.
Taču, pat ja vistu-cūķim taisnība,
mēs esam ieslodzīti tava...
Kā tu to...
Tēvs zem ēku kompleksa izracis tuneļu sistēmu.
Tā es toreiz izbēgu.
Šis tunelis izvedīs tieši uz garāžu.
Paskat tik!
Man viņš sāk iepatikties.
Brauc augšā pa rampu un cauri parādes vārtiem.
Taisns stiepiens. Mums ir 30 sekundes, līdz viņš...
Vai neiebilsti?
Aizmugurē man paliek slikta dūša.
Tā ir mana mašīna!
Nolādēts!
Acumirkli.
Vai ir vēl kāda izeja?
Otrā garāžas pusē.
Bet vajag pirkstu nospiedumu, lai to atvērtu.
Mums uzbrūk!
Velns!
Kas jums tur notiek?
Daru, ko varu.
LIEGTS BIOMETRIJA
Skenējiet plaukstu, lai atslēgtu vārtus.
Pasteidzies!
Es cenšos!
Skenējiet plaukstu, lai atslēgtu vārtus.
Šon!
Piekļuve apstiprināta.
AIZVĒRT VĀRTUS
Gan viņi atgriezīsies, kad būšu viņu pārvedis mājās.
Gatavojiet vīrus karam.
Jā, kungs.
Pirmo reizi pieredzēju īstu aktiermeistarību
1968. gadā. "Pērtiķu planēta".
Sēdēju kinoteātrī līdzās mātei un vēroju,
kā acu priekšā atklājas patiesa meistarība.
Pēc filmas viņai vaicāju:
"Kā viņi to visu iemācīja pērtiķiem?"
Viņa paplikšķināja man pa galvu un teica:
"Tas nebija pa īstam, tā bija aktierspēle."
Tajā brīdī pār mani nāca apskaidrība.
Ja pērtiķiem var iemācīt tā tēlot,
padomā, cik daudz es spētu sniegt pasaulei.
Un tu kļuvi par aktieri,
jo domāji, ka pērtiķi patiešām...
Jāj ar zirgiem? Jā. Tā bija.
Kaut patiesībā viņi tikai tēloja, ka jāj.
Atklāti sakot, joprojām nespēju noticēt.
Jauki, ka tā, vecīt.
Tu atradi aizraušanos un tai nodevies.
Beigās nodarīji kaitējumu ASV valdībai, bet nekas.
Jā, paldies.
Tas viss ir jauki, bet cik ilgi mums te būs jāgaida?
Moriss ir skaidri pateicis,
ka galvenais ir doties īstajā brīdī.
Bet cik ilgi tas varētu būt?
Vairākas stundas? Dienas?
Draugi, es esmu vien lūpas, ar kurām
šī viedā un neaptverami augstā būtne runā.
Tas, ko tā redz un sajūt šajā plašajā, noslēpumainajā visumā,
mūsu vienkāršajām smadzenēm nav aptverams...
O! Jūs varat doties.
Ko?
Aiziet! Viņš saka: "Braucam."
Vajadzētu braukt ātrāk.
Ko? Kāpēc?
Keitij, ašāk, ašāk!
Moriss saka: "Strauji pa labi uz trīs."
Ko?
Divi...
Kur jāgriežas?
Tagad.
Un pa kreisi.
Galvenais palikt kabatiņā.
-Kādā kabatiņā? -Mēs tajā šobrīd atrodamies.
Kas notiks, ja nepaliksim kabatiņā?
Mežs mūs aprīs.
Aprīs? Ko tas nozīmē?
Viņš saka - aprīs. Pa kreisi!
-Sargies no mugurpuses! -Paliec kabatiņā.
-Cik tālu? -Pieci metri.
-Palieciet kabatiņā. -Cik pēdu?
Sasodīti tuvu.
Paliec kabatiņā.
Beidz atkārtot to pašu!
Pēdējais pagrieziens pa labi, tad taisni līdz galam.
Vajadzētu pasteigties.
Kā tev šķiet, ko es daru?
Mēs nepaspēsim.
Es nāku mājās, mammīt.
Moriss saka: "Lieliski pastrādāts!"
Tagad tikai jāizbrauc cauri ūdenskritumam
un būsim klāt.
Kungs, apžēlojies!
Tie putni ir aizdegušies.
Tiešām?
Moriss saka, tas esot normāli.
Seni viņa paziņas.
Cik savāds zirgs.
Kāpēc viņš uz mani tā skatās?
Labdien!
Es esmu Su Šanci.
Un tā ir mana māsa Su Sjalina.
Mēs esam Jinglijas bērni.
Šī ir mana draudzene Keitija.
Kāpiet mašīnā un brauciet mājās!
Lūdzu! Jūs nesaprotat.
Guangbo!
Ko tu dari?
Nolaidiet ieročus!
Šanci.
Sjalina.
Es esmu jūsu tante Jingnana.
Tik sen esmu vēlējusies ar jums iepazīties.
Tu izskaties uz mata kā māte.
Sveiki, esmu Keitija.
Sveicināta Talo, Keitij.
Paldies.
Paskat, kas beidzot atgriezies mājās!
Es jūs neapdraudu.
Esmu tikai laika kavētājs.
Moriss apliecinās.
Mums nav daudz laika.
Drīz ieradīsies mūsu tēvs.
Mūsu ļaudis te mituši vairāk nekā 4000 gadu,
gatavojoties tam, ko cerējām nekad nepiedzīvot.
Mēs esam Tumšo Vārtu sargātāji,
zvērējuši sargāt mūsu abu pasaules no ļaunuma, kas aiz tiem ieslodzīts.
Tēvs nāk uzlauzt vārtus.
Viņš domā, ka turat gūstā mūsu māti.
Kas vedinājis viņu uz tādām domām?
Viņa esot pateikusi.
Tēvs teic, ka dzirdot viņas palīgā saucienus.
Vai viņš bruņojies ar gredzeniem?
Nav tos noņēmis kopš viņas nāves.
Kāda tiem nozīme?
Talo valstība sniedzas tālu aiz mūsu mazā ciemata robežām.
Mums pieder pilsētas, kas nesalīdzināmi pārākas par jūsējām,
ar bagātu kultūru un vēsturi.
Pirms daudziem tūkstošiem gadu
visi mūsu ļaudis dzīvoja mierā un pārticībā,
līdz piedzīvoja Tumsā Mītošā uzbrukumu.
Tas ieradās ar savu armiju, saplosot katru dvēseli sev ceļā
un, līdz ar katru nogalināto, kļuva arvien varenāks.
Nopostījusi mūsu lielākās pilsētas,
armija devās darīt to pašu jūsu visumā.
Talo vadītāji sūtīja šurp savus spēcīgākos cīnītājus
apsargāt pāreju uz jūsu pasauli.
Taču senču spēki bija par vāju,
kamēr talkā nebija nākusi Lielā Aizstāve,
kas pagrieza cīņas gaitu mums labvēlīgā gultnē.
Kopīgiem spēkiem tie Mītošo un viņa armiju iestūma aiz Tumšajiem Vārtiem
un tur ieslodzīja.
Kopš tā laika mūsu tauta sargā vārtus.
Tai spēku dod Lielā Aizstāve, kas dāvā savu burvju spēku
un īpašo dāvanu.
Pūķa zvīņas.
No tām sanāk izcilas bruņas.
Tavs tēvs nav pirmais, kas ieradies atvērt Tumšos Vārtus.
Daudzi centušies to izdarīt, bet nav varējuši.
Tiem visiem bija kāda kopīga iezīme.
Viņus šurp atvilināja balss no viņpuses.
Balss, kas solīja piepildīt viskarstākās vēlēšanās.
Tu uzskati, ka ar tēti sarunājas dvēseļu rijēji?
Tie zina, ka desmit gredzenu spēks tos spēj atsvabināt.
Lūdzu.
Uz mācību laukumu.
Ko? Labi.
Šķiet, man jāpiegādā pūķa bultas.
Tev jāpiegādā pūķa bultas?
Jā. Vismaz izdarīšu ko lietderīgu.
Paldies!
Apciemosim jūsu māti.
Man patīk tas, cik skaidri jūs zināt, ko vēlaties,
un visu mūžu trenējaties, lai to sasniegtu.
Kaut es tā mācētu.
Ikreiz, kad esmu ko apguvusi,
metu pie malas un uzsāku ko jaunu.
Apzinos savu spēju robežas,
tāpēc netērēju laiku tam,
kas beigās sagādās vilšanos. Tas man neder.
Guangbo.
Ļauj viņai šaut.
Ja nekur nemērķēsi, mērķī netrāpīsi.
Jūs viņai bijāt viss.
Zinādama, ka kādudien atradīsiet ceļu uz šejieni,
viņa lūdza jums ko sagatavot.
Zaudējot tādu cilvēku, vari sajusties vientuļš šajā pasaulē.
Taču jūs neesat vientuļi.
Jūs esat šīs ģimenes bērni,
un es sveicu jūs mājās.
Šeit tu neesi tēva mājās.
Talo sievietes trenējas kā līdzvērtīgas.
Gana ilgi esi palikusi ēnā, mans bērns.
Guangbo, tu redzēji?
Labs šāviens!
Māte bija vienīgā, kas spēja viņu uzveikt.
Parādi, kā viņa to paveica.
Nē, atvainojos.
Aizmugure.
Tava māte apzinājās savu sūtību.
Un tu?
Tu sevī nes visu, ko tevī ielikuši priekšteči.
Visu dzimtas mantojumu - gan labo, gan ļauno,
tas viss ir tevī.
Beidz slēpties, māsasdēls.
Tas tikai paildzinās sāpes.
Mēs drīz būsim kopā.
Kungs.
Vīri ir gatavi.
Pāreja atvērsies rītausmā.
Sagatavošu transportlīdzekļus.
Vadi kustības ar elpu.
Ieskaties sev sirdī,
gaismā un tumsā.
Lai iepazītu sevi,
tev jāiepazīst abi.
Tavs vīrs centās mūs iznīcināt.
Dzelzs Banda ieradusies atprasīt parādu.
Mans vīrs vairs nav tas cilvēks, kāds bija kādreiz.
Tam nav nozīmes.
Jūsu darīšanas neskar manus bērnus.
Viņi var iet,
bet kādam būs jāsamaksā.
Sjalina. Šanci.
Ejiet iekšā.
Es aprunāšos ar mūsu viesiem.
Bet tev nav spēju.
Šanci, tev ne no kā nav jābadās.
Mammu.
Papu.
Viņa teica, ka spēšu mainīties.
Spēšu tikt vaļā no pagātnes.
Taču kļūdījās.
Ja nebūtu tos noņēmis,
viņi neuzdrīkstētos tā rīkoties.
Un nu viņiem būs jāsamaksā.
Kur tavs priekšnieks?
Es nezinu!
Zvēru, ka nezinu!
Labi.
Asinsparāds ir jāsamaksā ar asinīm.
Vai tu man palīdzēsi?
Mēs atradām vīru, kurš nogalināja tavu māti.
Tev ir tiesības to nokārtot mūsu abu vārdā.
Un, kad tu atgriezīsies,
mēs atjaunosim Desmit gredzenu kādreizējo godību.
Visur tevi izmeklējos.
Viss kārtībā?
Tu nezini, kas es esmu.
Tu jau atvainojies. Viss kārtībā.
Es runāju par ko citu.
Labi.
Par ko?
Tēvs mani sūtīja atrast vīru, kas nogalināja manu māti.
Es teicu, ka nespēju to izdarīt.
Es meloju.
Man šķita, ka varēšu nomainīt vārdu,
sākt jaunu dzīvi un izlikties, ka nekas nav noticis.
Bet...
Viņai nepatiktu, kāds esmu kļuvis.
Tēvs tevi trenēja par slepkavu no septiņu gadu vecuma.
14 gadu vecumā pavēlēja nogalināt.
Tu taču saproti, ka tas nav normāli?
Māte mira viņa vainas dēļ.
Un nu viņš nāk nopostīt viņas mājas.
Asinsparāds jāsamaksā ar asinīm.
Ko tu saki?
Es izdarīšu to, kam viņš mani gatavoja.
Es viņu nogalināšu.
Viņš ir klāt.
Nē!
Tu neesi gatava.
Viņa paliek šeit.
Ieradāties palīdzēt ļaudīm, kas tur jūsu māti gūstā?
Viņas tur nav.
Tevi māna būtne, kas vēlas iznīcināt mūs visus.
Tā viņi tevi apvārdoja?
Es pazīstu savas sievas balsi.
Es ilgojos pēc māsas tāpat kā tu,
taču šādi netiks godināta viņas piemiņa.
Vai jūs viņu godinājāt, neielaižot pa šiem vārtiem?
Tu, muļķi! Mēs neielaidām tevi.
Tavi grēki būtu apgānījuši šo vietu.
Piesargies, kā tu runā ar mani, jaunekli.
Esmu nodzīvojis desmit tavu mūžu.
Ielaidiet mani.
Mēs to nevaram.
Nodedziniet!
Apturiet viņu!
Tu viens domā mani apturēt?
Es no tevis nebaidos.
Baidies gan.
Visu mūžu esi pavadījis bailēs.
Allaž bēguļojot
un slapstoties.
Tu biji klāt, kad viņai uzbruka,
taču neko nedarīji.
Stāvēji pie loga un noraudzījies, kā viņa nomirst!
Kad viņas vairs nebija, tu biji mums vajadzīgs.
Bet tu izvēlējies tos nolādētos gredzenus, ne mūs.
Uztrenēji dēlu par slepkavu.
Vai to tu vēlējies?
Pat ja tu spētu viņu atgūt...
Kāpēc iedomājies, ka viņa gribētu būt kopā ar tevi?
Glāb mani.
Glāb mani, mīļais.
Glāb mani.
Es nāku, mana mīla.
Viņš salauzis vārtus!
Neradījumi nogalēs mūs visus, ja neapvienosimies.
Tu domā, es uzķeršos?
Tavi ieroči ir bezjēdzīgi pret tiem.
Mums nevajag tavu palīdzību.
Mēs esam varenā Desmit gredzenu armija...
Mums jācīnās kopā.
Atbrīvojiet viņus.
Atbrīvojiet viņus!
Ko viņi dara?
Zog dvēseles un ar tām baro Tumsā Mītošo.
Ja tas iemantos gana daudz spēka, izlauzīs vārtus.
Tas bija tikai sākums.
Tas ir pārāk bīstami.
Man jāpalīdz draugiem.
Nemirsti.
Visi uz piekrasti!
Visi uz ezeru! Nekavējoties!
Hei, kur ir tavs brālis?
Es cerēju, ka tu zini.
Glāb mani!
Mērķējiet debesīs. Uzvarēt vai mirt!
Dziļu ieelpu.
Šanci, tev ne no kā nav jābaidās.
Tev ir mūsu pūķenes sirds.
Es vienmēr būšu ar tevi. Un tētis tāpat.
Ņem visu, ko esam tev devuši, un padari par savu.
Es ļoti lepojos ar tevi.
Tu esi vajadzīgs ģimenei.
Cīņā!
Uzvilkt!
Šaut!
Tev jāaptur tēvs!
Viņas tur nav, tēt!
Nost no ceļa, puika!
Nē.
Nomierinies, draudziņ.
Neesmu miris, tikai tēloju.
Gulies zemē un spēlē līdzi.
Man viņa jāglābj.
Viņa mani sauc.
Kaut tā būtu patiesība.
Tēt, lūdzu.
Tu esi vajadzīgs ģimenei.
Izlaid mani!
Velns!
Tas dodas ciemata virzienā!
Ja tas iegūs mūsu pūķenes dvēseli, tad kļūs neapturams!
Tēmē rīklē!
Tev mani jāatlaiž.
Atlaid!
Otrreiz tevi nepametīšu.
Nolāpīts!
Aiziet!
Šovakar...
mēs godinām tos, kas atdeva dzīvību, lai mēs dzīvotu.
Tie nebija parasti cīnītāji.
Tās bija mūsu mātes un tēvi,
māsas un brāļi.
Un, kaut vienmēr turēsim viņus gaišā piemiņā,
šovakar mēs tos guldām līdzās mūsu senčiem.
Paliec sveiks, tēt.
Māt, mēs dzīvosim.
Kā tas bija pirms tūkstoš gadiem,
un būs vēl pēc tūkstoš gadiem -
mēs aizvien būsim kopā.
Man likās, ka mirsim.
Iepriekšējā dienā biju apguvusi, kā šaut ar loku.
Un nu atrados kaujas laukā un kāvu dvēseļu rijējus kopā ar Šona tanti,
kas ir pārdabiska kungfu dieviete.
Es turējos pie Lielās Aizstāves kopā ar māsu,
cenšoties paglābties no Milzu dvēseļu rijēja.
Milzu dvēseļu rijējs bija tāds maita!
Jā, tas centās izsūkt pūķenes dvēseli.
Tā viņš iegūtu varu iznīcināt Visumu.
Jā.
Man bija atlikusi viena bulta,
un prātā skanēja mātes balss:
"Šauj taču vienreiz, mazā kūčotāja!"
Es nomērķēju tam kaklā un laidu bultu vaļā.
Bulta trāpīja tieši mērķī.
Un Šons ar desmit gredzeniem radīja Kamehameha zibeni,
kas uzlaida nezvēru gaisā un izglāba pasauli.
Jā, todien krita krietni ļaudis,
taču mēs uzvarējām.
Mēs uzvarējām.
Vai nepietiks mani izsmiet?
Nē, mēs neizsmejam tevi.
Kur tad ir tā tava māsa?
Tēva mājās, aptur viņa organizācijas darbību.
Viņa tēvs tūkstoš gadu vadīja "Desmit gredzenus".
Pirms divām nedēļām jūs bijāt auto novietotāji,
bet tagad gribat iestāstīt, ka glābāt pasauli
no briesmoņiem, kas aprij dvēseli?
Jūs atspēlējaties par to, ko pateicu.
Bet es neatvainošos, ka, būdama draugs, pateicu patiesību.
Es palieku pie tā, ko teicu, un uzskatu, ka jūsu
šīvakara teātris tikai apstiprina manis teikto.
Acīmredzot, jūs abi esat...
-Kas ir? -Šanci!
Šanci!
Šeit.
Esmu te.
Mans vārds ir Vongs.
Zinu, kungs. Patiesi apbrīnoju...
Vai tev ir gredzeni?
Jā.
Labi, tad ejam. Mums daudz jāpārspriež.
Tu arī.
Es arī?
Laikam vajadzētu...
Jā.
-Mums jāiet. -Jā.
Laikam izskatās traki. Bet es tev uzrakstīšu,
un mēs satiksimies citreiz. Priecājos, Džon.
Samaksāšu aplikācijā.
ŠANCI UN LEĢENDA PAR DESMIT GREDZENIEM
Tie nav artefakti no mūsu hronikas.
Kā tev šķiet?
Neesmu pārliecināts.
Tie nav no vibrānija. Varbūt čitoru?
Šādu citplanētu tehnoloģiju neesmu redzējusi.
Cik ilgi tie piederēja tētim, pirms atdeva tev?
Tūkstoš gadu.
Termoluminiscence liecina, ka tie ir senāki.
Krietni senāki.
Kad pirmoreiz tos likāt lietā,
mēs to sajutām Kamartadžā.
Kas tas ir?
Signāls.
Tie sūta ziņojumu.
Kurp tiek sūtīts šis ziņojums?
Atvainojiet, man kaut kas jānokārto.
Brūss jums iedos manu numuru. Prieks iepazīties.
Man nav viņas numura.
Viņa bieži tā dara.
Draugi, sargiet sevi.
Laipni lūgti cirkā.
Nav viegli to aptvert,
taču jums nāksies pierast.
No šā brīža jūsu dzīves trajektorija
radikāli mainīsies.
Un atpakaļceļa nebūs.
Jūs abus gaida ilgs ceļš.
Dodieties mājās un atpūtieties.
Jā. Tā ir laba doma.
Jā, tas būtu labi.
Vai arī...
Subtitrus tulkoja: Gundega Gulbe
Viņi gaida.
Sāksim.
Darba pilnas rokas.
DESMIT GREDZENI ATGRIEZĪSIES