Seq, jag är inne. Du hade rätt. Takfönstret var av fönsterglas.
- Det är en slags modal. - Det ser ut som gammal kod.
- Det verkar bekant. - Jag efterlyser förstärkning.
- Jag ska undersöka det. - Om generalen upptäcker oss...
- Bara en snabb titt. - Hörde du det?
Fan, jag tror att de har spårat upp oss. Bugs, det känns som en fälla.
Stanna där du är, annars öppnar vi eld!
Sträck långsamt upp händerna.
Där har vi dem.
- Vart ska ni? - Du blev varnad, löjtnant.
Vi klarar nog en enda liten flicka.
Ni slösar bort er tid. Mina mannar kommer ner med henne.
Nej, löjtnant. Dina mannar är redan döda.
Seq, är du där? Hologrammet försvinner. Byt till ljud.
Bugs, du bryter mot generalens order.
Jag vet, men något är på gång här. Något viktigt.
Vi vet vad som händer härnäst. Hon sparkar skiten ur dem.
Nu ringer hon.
- Och sedan... - Sedan springer hon för sitt liv.
Finns det några agenter?
Vi känner till historien.
Det var så det hela började.
För helvete.
- Det var här han började. - Kan modalen vara en loop?
En som vidareutvecklar ett program för vad?
Jag vet inte, men jag ska ta reda på det.
Bra.
Som ett déjà-vu som känns helt fel.
Varför använda gammal kod för att utveckla något nytt?
Jag vet inte.
Om det ska föreställa Trinity så är det inte det som händer.
Det kanske är en annan historia.
Bugs, du måste gå härifrån. Det måste vara en fälla.
Fan.
Fortsätt bara. Ni kan återgå.
Jag hittar ut själv.
Döda henne.
Seq!
- Varför räddade du mig? - Vem är du? Var kom du ifrån?
Jag heter Bugs.
Som i "Bunny" och "avlyssningsteknik".
Inser du att detta är en modal?
Vad är en modal?
En simulering som används för att vidareutveckla program.
Är du medveten om att du är ett digitalt medvetande?
Jag vet vad jag är. Och mitt jobb är -
-att hitta och förstöra medvetanden som du.
Och ändå...
- Här är vi? - Här är vi.
Känner de andra agenterna till det här rummet?
Hur hittade du det?
Det var aldrig någon i nyckelaffären, så jag började leta.
Och ju mer du sökte, desto mer hittade du.
Mitt liv i ett nötskal.
- Vad är det? - Rummet verkar bekant.
Herregud...
Det här är hans lägenhet.
Thomas Anderssons? Jag har letat överallt. Han finns inte.
Han är inte Thomas längre. Kanske känner du honom vid hans rätta namn.
Neo.
- Det gör du. - Okej.
Otroligt. Efter alla dessa år.
De flesta tror att Neo är död.
Men jag vet att han inte är det. Jag har sett honom.
Var?
Det är svårt att förklara.
Men när han tittade på mig kände jag...
...mitt sinne låsas upp.
Okej. Jag upplevde något liknande.
Jag såg ett mönster. Det var överallt.
Vi kan inte se det, men vi är alla fångade i dessa konstiga, oändliga loopar.
Jag såg det i spegeln.
Det var bara en glimt, men det var som du sa.
- Plötsligt förstod jag det. - Det här är inte den verkliga världen.
För första gången kände jag att jag hade ett syfte.
Jag visste vem jag var och vad jag skulle göra.
Vem är du? Vad måste du göra?
Jag är...
...Morpheus.
Och jag måste hitta Neo.
Morpheus.
Okej...
Vi måste härifrån och ta reda på vem som byggde den här modalen.
Kom med mig. Du måste vara redo att åka. Du måste vara riktigt redo.
Om du å andra sidan tror att det är här du hör hemma...
- Kallar du det ett val? - Jag har själv varit där.
Jag gick i taket och vägrade att svälja ett symboliskt destillat av mitt liv.
Men kvinnan med pillren skrattade för jag förstod inte poängen.
Valet är en illusion. Du vet redan vad du måste göra.
Sanningen.
Det finns en gammal byggnad med takfönster och en hel del trappor.
Hotel Lafayette. En av de fyra bakdörrarna leder dit.
Gör inte motstånd. Andas.
Befrielse upplevs lika för människor och program.
Jag har aldrig haft andra glasögon förut.
Du ser bra ut. Vilken dörr?
Den.
- Agent White. - Agent Smith.
Gå!
Seq, kan du höra mig?
Bugs! Jag trodde att jag hade förlorat dig.
- Ta oss upp till fönstret! - Men han är en agent.
Det där fönstret! Kör hårt!
Vad i...?
VARNING - YTTRE GRÄNS GENOMTRÄNGD
Vad i helvete?
- Är det något fel? - Det kraschade lite.
Morron, Bobbi. Morron, snubben.
Vilken underbar dag att leva, va?
- Problem? - Han har tappat bort något.
Är det gammal Matrix-kod?
- Ett litet modalt experiment. - Till Binary?
BUDGETMÖTE
- Jag behöver kaffe. - Kaffe. Ja, meddetsamma!
Jag betalar.
Inte för att smöra, -
-men första gången jag spelade trilogin blev jag imponerad.
Paradoxen mellan fri vilja och öde. Är vi bara programmerade algoritmer, -
-eller kan vi göra oss fria? Det är genialiskt i spelets kontext.
Det tog över hela mitt liv. Jag var tvungen att gå om sjunde klass.
- Ditt spel förstörde mig nästan. - Du säger det.
Men nu är vi här.
Säg mig, mr Anderson... Är det vår fria vilja...
...eller ödet?
Japp, där har vi henne.
Värsta MILF:en.
Förlåt, jag är en nörd. Jag är uppfostrad av maskiner.
- Det kanske är bäst att du går. - Nej, jag lovar att uppföra mig.
Har du någonsin pratat med henne?
Du har gjort så mycket för mig. Låt mig göra det här åt dig.
Jude, gör det inte.
Förlåt... Hej. Det här kommer direkt ur det blå.
Jude Gallagher. Jag jobbar för spelbolaget Deus Machina.
- Hej, Jude. Jag heter Tiffany. - Jag förväntade mig inte det.
- Min mamma älskade Audrey Hepburn. - Jude.
Det här är min väldigt goda vän Thomas Anderson.
Han är en äkta kändis. Vår generations största speldesigner.
Jag är verkligen ledsen.
- Jude... - Snacka med henne.
Hej Thomas. Kalla mig bara "Tiff".
Hej.
Känner vi varandra?
- Vi går båda hit. - Kan jag få din morgonbulle?
- Försöker du få min mamma i säng? - Kan jag inte få en tugga?
Älskling! Vad händer? Vi kommer att bli sena.
- Det här är min man, Chad. - Trevligt att träffas.
- Älskling, Callie ska på träning. - Ja, förlåt. Kom igen, barn.
HITTAR INTE MODAL 101
Vad?
MODAL 101 RADERAD
Förlåt, det är chefen.
"Miljarder människor lever sina liv"-
- "i okunnighet."
Jag älskar den repliken. Du skrev den, eller hur?
Utsikten härifrån är bara "O.M.G".
Den är så perfekt att den måste vara fejk. Eller hur?
Ja, visst.
Sitt ner.
- Cigarett? - Hade inte du slutat?
Jag slutade kalla det för en vana. Nu är det bara ett skuldbelagt nöje.
Jag kanske kan göra det enkelt för dig. Ja, Binary har gått över budget...
Det handlar inte om Binary, utan om vår framtid.
Ett komplicerat ämne, med tanke på vårt förflutna.
Vad menar du?
- Hur går terapin? - Bra.
Några återfall?
- Nej. - Skönt att höra.
Vi har alltid varit oense, Tom.
Du sa att vårt första möte kändes som ett FBI-förhör.
Men se dig omkring.
Vi har skapat detta. Tillsammans.
Ja.
Och nu?
Saker har förändrats. Marknaden är tuff.
Du förstår förmodligen varför vårt moderbolag, Warner Bros., -
-har bestämt sig för att göra en uppföljare till trilogin.
- De gör det med eller utan oss. - Jag trodde att de inte kunde det.
Det kan de. Och de säger upp vårt kontrakt om vi inte samarbetar.
Allvarligt?
Jag vet att du sa att berättelsen var över för dig.
Men det är grejen med berättelser. De tar aldrig riktigt slut, eller hur?
Vi berättar fortfarande samma berättelser om och om igen, -
-bara med olika namn och olika ansikten.
Jag är faktiskt ganska exalterad.
Efter alla dessa år återvänder vi till början. Tillbaka till Matrix.
Jag har pratat med marknadsavdelningen...
Tom?
Mår du bra?
Ja.
Hur kände du då?
Vad kände jag?
Att jag antingen är på väg att få ett mentalt sammanbrott igen, -
-eller så lever jag i en datorgenererad verklighet som har fångat mig.
Igen.
Inte mycket till val. Kanske är det inte alls så binärt.
Kanske finns det andra sätt att förstå vad som hände.
Thomas, du är en självmordsöverlevare, välsignad med en livlig fantasi.
Den kombinationen har givit upphov till farliga vanföreställningar.
Din affärspartner attackerade dig igår -
-och krävde att du skulle skapa ett spel som du lovat att aldrig göra.
Attacken fick dig att helt förlora din röst.
Hans våld retade dig och ditt sinne slog tillbaka.
Du gjorde mot honom vad han gjorde mot dig.
Adaptiv ilska kan vara till hjälp vid behandling av trauma.
Istället för att upprepa ditt sammanbrott -
-verkar det här avsnittet vara ett uttryck för självskydd.
Och jag minns hur svårt det var för dig att öppna upp om sånt här.
Det visar hur långt vi har kommit.
Vill du förnya ditt recept?
Ja.
Jag talar för oss alla när jag säger att jag är väldigt upprymd -
-att arbeta på ett spel som förändrade spelplanen.
Foldern framför er innehåller vår fokusgruppundersökning, -
-som bland annat analyserar nyckelord kopplade till varumärket.
Viktigast är "originalitet" och "fräsch".
Det är värt att tänka på när du arbetar med Matrix 4...
...och kanske många fler.
Vad gjorde Matrix annorlunda? Det jävlades med din hjärna.
Folk vill att vi tänder deras synaptiska WTF-lampa.
Vad gjorde Matrix annorlunda? Det jävlades med din hjärna.
Folk vill att vi ska tända deras: "Vad-fan-är-det-som-händer-här-lampa".
Jag älskade inte den första som några av er andra.
Och ärligt talat har jag nolltolerans -
-med allt som kräver uppslagsverk och överstrykningspenna.
- Spel måste vara stora och dumma. - Vi måste ha gott om vapen.
Matrix betyder förödelse.
- Hjärndöd action följer inte varumärket. - Hon har rätt. Matrix är porr för hjärnan.
- Filosofi i blank åtsmitande PVC. - Idéer är det nya "sexiga".
Det är mycket lättare att begrava verkligheten än att avskaffa drömmar.
Matrix handlar om...
- ...transpolitik. - ...kryptofascism.
- Det är en metafor... - ...för kapitalistisk exploatering.
Det får inte vara ytterligare en reboot eller remake.
- Varför inte? - Reboots säljer.
Vi är helt fel ute här.
Nämner du Matrix för människor... Säger du Matrix...
Matrix... Matrix... Matrix...
...då ser de detta.
Låt mig sammanfatta våra mål med ett ord:
- Bullet time! Bullet time! - Det är två ord.
Vi behöver en ny bullet time.
Vi måste revolutionera spelandet igen.
Revolutionera spelandet igen!
God eftermiddag, Tiff. Det vanliga?
Vet du vad, Skroce, jag tar ut svängarna. Jag tar en cortado idag.
Släpp loss galningen inom dig.
- Får jag betala det där? - Hallå där.
Hej.
Jag kommer ihåg att jag ville ha barn, -
-men beror det på att kvinnor förväntas vilja det?
Är det din egen önskan, eller har du blivit programmerad av din uppväxt?
Jag betalar min terapeut dyra pengar för att svara på sånt.
Smart. Jag borde gå mer i terapi, -
-men ärligt talat är jag för jävla trött. Barn är utmattande, du vet.
Nej. Jag skaffade aldrig barn.
Nej, det visste jag. Förlåt, jag googlade dig.
Hur är det att vara en känd speldesigner? Det måste vara fantastiskt.
Långa arbetstider. Ibland är det fantastiskt.
För det mesta... jag vet inte.
- Men till och med jag har hört talas om Matrix. - Ja, vi underhöll några ungar.
Var det värt det?
Får jag fråga dig något om spelet?
Visst.
Är huvudpersonen baserad på dig själv?
Det är mycket av mig i honom.
Kanske lite för mycket.
- Får jag fråga något annat? - Varsågod.
Det är en kvinna i spelet.
Trinity.
Det är också bara en konstig tillfällighet, eller hur?
Absolut.
Jag gillar henne.
Jag gillar Trinity.
Och hennes Ducati. Lustigt nog älskar jag också motorcyklar.
Jag och min vän Kush bygger dem själva.
Du har din terapeut, jag har mina motorcyklar.
Jag satt och tittade på bilder från spelet. Bilder på Trinity.
Jag visade Chad en scen och frågade vad han tyckte.
Han förstod det inte förrän jag sa: "Tycker du inte att hon ser ut som jag?"
Vet du vad han gjorde?
Han skrattade.
Och jag skrattade med, som om det var ett skämt. Det måste vara det.
Det gjorde mig så arg. Jag hatade mig själv för att jag skrattade.
Jag ville sparka honom så hårt.
Inte för hårt. Precis tillräckligt hårt för att bryta käken på honom.
Nu ångrar du nog att du satte dig här med mig.
Det är det bästa jag har gjort på länge.
Jag måste ta det.
Det är Tiff. Åh, nej...
Jag är på väg.
Min yngsta har stoppat en legokloss i näsan.
Jag måste gå.
Jag hoppas att vi ses igen.
Detta är en nödsituation.
Vänligen gå till närmaste utgång.
Vad är det som händer?
Förmodligen bara en falsk polisanmälan av nån 14-åring.
Ja, någon som är arg över den nya uppdateringen.
Eller så är det bara en skitstövel.
Vänligen gå till utgångarna. Byggnaden håller på att evakueras.
Hej, Neo. Vill du ha svar, gå till dörren i slutet av korridoren.
Gå nu!
Vem är du?
Du vet vem.
Sir, den här vägen.
Jude?
Jude!
Äntligen...
Jag kunde bara inte låta bli att göra den hänvisningen.
Vad?
Morpheus Uno vid fönstret. Blixtar, åska och dramatik.
"Äntligen."
Numera får man nöja sig med att jag kliver ut ur ett toalettbås.
Tragedi eller fars?
- Jag känner dig. - Inte varje dag du möter din skapare.
Detta händer bara inte. Du kan inte vara en karaktär som jag har kodat.
100% äkta.
- Hur? - Förklaringen finns här.
Nej. Nej, nej, nej...
Vad menar du med nej? Allt detta var din idé.
Det var ett test, ett experiment.
Ett experiment? Du satte mig i en liten modal -
-och lät mig söka som en galning efter dig, som ett experiment?
- Utgången kollapsar. - Han har inte tagit pillret än.
Vad? Vi har inte tid.
Jag vet, jag vet. Han har bara en kris.
Vet han hur jobbigt det var att hacka den där spegeln?
Det är fortfarande öppet.
Detta kan inte vara verkligt.
Vi har hittat honom!
Det här händer inte i verkligheten. Det är ren fantasi.
Hallå! Stanna! Vänta!
Det är inte på riktigt.
Stanna där du är!
Neo!
Herregud.
Neo!
Mr Andersson!
Nej! Det kan inte vara sant.
Jag har saknat dig.
Det är ren fantasi.
Hör du mig, Thomas?
Följ min röst.
Känn fingertopparna. Vad rör de vid?
Klockan.
Kan du höra klockan?
Kommer du ihåg hur du kom hit?
Jag hörde Déjà-vu utanför, öppnade dörren och där stod du.
Kan du prata om det? När vi började våra sessioner -
-kunde du inte skilja på verklighet och fiktion.
Du hade försökt hoppa från ett höghus för att "flyga iväg".
Vi har gjort stora framsteg sedan dess, men du verkar väldigt upprörd nu.
Kan du berätta hur det började?
Han sms:ade mig.
- Vem? - Morpheus.
- Så han har återvänt? - Det var inte riktigt han.
Det var ett program jag hade kodat för en modal.
Och denna modala Morpheus kom för att hjälpa dig -
-att fly från en virtuell verklighet som kallas Matrix.
- Är jag galen? - Vi använder inte det ordet här.
Så vilket ord ska jag använda?
Vilket ord förklarar vad som händer med mig?
Kan jag se textmeddelandena?
De har raderats.
Om vi körde till ditt arbete, vad tror du att vi skulle hitta där?
Ingenting.
För det har inte skett någon attack.
Ingen har dödats. Ingen skickade sms.
Min hjärna hittade på det. Är det vad jag förväntas säga?
- Är det det du tror? - Det kändes verkligt.
Självklart.
Din ambition var att göra ett spel som upplevdes som verkligt.
Därför införlivade du ditt eget liv i berättelsen.
Ilskan mot din affärspartner gjorde honom till din ärkefiende.
En gift kvinna vid namn Tiffany blev "Trinity" i en omöjlig romans.
Till och med ditt ogillande av min katt blev en del av ditt Matrix.
Det är inget fel i det. Det är så konstnärer gör.
Problemet uppstår när fantasierna blir en fara för oss själva eller andra.
Vi vill väl inte att folk ska skadas, Thomas?
Hej, Thomas. Kalla mig bara "Tiff".
- Vem är du? - Jag heter Trinity.
Ingen kan säga åt en att man är kär.
Man bara känner det på sig.
Rakt igenom kroppen. Ända in i benmärgen.
Känner du det här?
Jag släpper aldrig taget.
Du måste släppa allt, Neo.
Frigör ditt sinne.
Det ser lätt nog ut.
"Frigör mitt sinne." Helvete.
Okej, frigör mitt sinne.
Jag kan flyga, -
-eller falla.
Vem i helvete är du?
Du kommer inte ihåg mig, -
-men du förändrade mitt liv en gång när du hoppade från ett annat tak.
Då var jag bara ett batteri som alla andra, -
-tills jag tittade upp och såg dig.
Det var en annan version av dig, men jag såg ditt sanna jag, -
-en kort stund innan du hoppade.
Och du föll aldrig.
Var det du som hackade min modal?
Ja.
Det är Jude. Han är ett program som används för att kontrollera dig.
Han är på väg hit och han har agenter med sig.
Jude?
Polarn, jag har ringt dig hela natten. Vi har jätteproblem.
Är du ensam?
Intim fråga, grabben.
De ser inte ut som agenter. Nuförtiden använder de bots förklädda till människor.
Det är omöjligt att veta vem man kan lita på.
Varför ska jag lita på dig?
Om de öppnar den dörren förlorar vi vårt hack.
Sedan dödar de mig och sätter tillbaks dig i hamsterhjulet, -
-precis som förra gången du försökte hoppa ut.
Du lämnade din modal öppen, -
-så att andra kunde befria Morpheus och hitta dig genom honom.
Jag vet, som jag visste att jag en dag skulle hitta dig, -
-och att du skulle vara redo för det här.
Om du vill veta sanningen måste du följa med mig.
Okej.
Var är vi?
Tokyo. En mobil portal gör det svårt att spåra oss. Seq är bara bäst.
Portalen stängd. Inga förföljare.
- Jag minns inte detta. - Vi använder inte telefonkiosker längre.
Dörren är till höger.
- Mentalt tillstånd och miljö, eller hur? - Åh, nej.
Det handlar om mentalt tillstånd och miljö.
Vi trodde att element från ditt förflutna kunde göra dig mer säker på nuet.
Ingenting verkar så lugnande som lite nostalgi.
Detta är bilder från ditt spel.
"Vi är alltid under tidspress", och så vidare och så vidare.
"Ingen kan veta vad Matrix är." Bla, bla, bla.
"Du måste se det för att tro det."
Det är dags att lätta.
Om detta är verkligt och jag inte är galen, betyder det...
...att det där hände?
Men om det gjorde det...
...då dog vi.
Uppenbarligen inte. Varför maskinerna höll dig vid liv -
-och gjorde så mycket för att dölja dig, vet vi inte.
Gömma mig? Jag jobbade för ett företag där jag gjorde ett spel -
-med titeln "Matrix". Det verkar inte som om de försökte dölja något.
Under flera år har vi granskat alla Thomas Anderson vi kunde hitta.
Vi förstod inte att de kunde ändra din DSI.
Din digitala självuppfattning genereras via Semblance-systemet.
Så här ser du dig själv, men de har ändrat din DSI-slinga.
Det är såhär alla andra ser dig.
20 år?
- Varför tog det 20 år att hitta mig? - Det tog mycket längre tid än så.
Det har gått över 60 år sedan du och Trinity flög till en av maskinstäderna.
Va?
Det är mycket vi inte vet.
Varför du knappt har åldrats, eller hur många gånger de har ändrat din DSI.
Men förmodligen hittades du inte för att du inte ville hittas.
- Det är inte sant. - Kanske inte.
Kanske är det inte heller sant att du försvann -
-för att du jobbade med maskinerna från första början.
Morpheus, sluta.
Nu är det dags för dig att visa oss vad som är verkligt.
Om du vill komma ut, ta det här pillret.
Men om du är där du hör hemma kan du återvända till detta.
Varje dag, om och om igen, för alltid.
Helvete.
Håll loopen tajt.
- Cybebe behöver hitta tornet. - Jag har en svag signal.
Jag registrerar något konstigt. En överbryggning.
Thomas?
- Åh Gud. - Åh nej.
- Vi får gäster. - Hur hittade de oss?
Thomas, det här är inte verkligt.
Du är mitt i ett allvarligt psykotiskt anfall.
- Lexy? - Nästan där.
Thomas?
Thomas, det här är inget spel. Känn min hand. Detta är verkligt.
- Stanna hos mig. - Nej... Nej.
Neo!
Morfeus!
Kom, vi sticker!
- Botar är aktiverade. - Det är en svärm.
Kom!
Det är ett hack på toaletten. Skynda er!
Ja.
Kom igen!
Seq, var?
Spegeln.
- Vi får inte plats. - Det finns inga andra sätt.
Jag vet.
Ju närmare du är, desto större blir den.
Okej, kom igen. In med dig.
Trinity.
Nej...
Välkommen tillbaka till den verkliga världen.
Trinity...
Hans vitala system har underhållits, men det ser inte bra ut.
- Vi förlorar honom. - Vi kan försöka chocka honom.
Gör det.
Jag kommer ihåg detta.
Konstruktionen.
Platsen mellan allt och ingenting.
Välkommen till min lya.
Här har jag hängt i fartygsnätverket...
...och lärt mig allt om dig.
Och mig själv.
Försiktigt. Det sabbar huvudet.
Är minnen omgjorda till fiktion mindre verkliga?
Är verklighet skapad av minnen bara fiktion?
När det gäller mig, antar jag, -
-att du skrev mig som en algoritm utifrån de två faktorer som format dig.
Morpheus och agent Smith.
En kombination av motprogrammering som var...
...mer än mystifierande.
Men det fungerade, för nu är vi här. Nu till de dåliga nyheterna.
Din hjärna är beroende av skiten som Matrix har tvångsmatat dig.
Mycket beroende. Du har våldsamma abstinensbesvär.
Läkarbotarna tvivlar på att du överlever. Men de känner inte dig som jag.
Jag vet precis vad du behöver.
Du måste skämta.
Det är inte ett skämt. Det kan vara den första dagen i resten av ditt liv.
Men om du vill ha det...
...måste du kämpa för det.
Nej. Jag har kämpat färdigt.
Har du?
Vad fan gör han?
De har hjärntvättat dig.
De fick dig att tro - deras värld var det enda du förtjänade.
Men något i dig visste att det var en lögn.
Något i dig kom ihåg vad som var verkligt.
- Du känner inte mig. - Inte?
Jag vet att det bara är en sak som betyder något för dig.
Jag vet att det är därför du kämpar vidare -
-och aldrig ger upp.
Kom igen, Neo!
Nu gäller det.
Det här är din sista chans.
Du måste kämpa för livet om du vill se Trinity igen.
Kom igen! Kämpa för henne!
- Herregud... - Kämpa för henne!
- Hej. - Hej.
Får jag...?
Hur mår du?
Om kontakten här är riktig, -
-betyder det att de tog mitt liv...
...och gjorde det till ett datorspel.
Hur mår jag?
Jag vet inte. Jag vet inte hur jag ska veta.
Det är bara det.
Om vi inte vet vad som är verkligt...
...kan vi inte stå emot.
De tog din berättelse som betydde...
...otroligt mycket för en som mig...
...och gjorde det till något trivialt.
Det är vad Matrix gör.
Det skapar vapen av alla idéer och alla drömmar.
Allt som betyder något för oss.
Sanningen döljs bäst i något så vanligt som ett datorspel.
Nu låter du som Oraklet.
Jag har hört mycket om henne.
Hon var borta innan jag släpptes.
Borta?
När den nya versionen av Matrix laddades upp, -
-gjorde de en utrensning.
De lovade oss fred men gav oss utrensning.
Nej. Det blev fred.
Du gjorde det möjligt och det förändrade allt.
Det känns inte som att det har förändrat någonting alls.
Matrix har bara blivit värre och jag är tillbaka där jag började.
Det känns som att allt jag gjorde, vi gjorde...
...gjorde ingen skillnad.
Det gjorde en värld av skillnad.
Jag kan visa dig.
Det här är min besättning.
Vår operatör, Seq.
- Sequoia, men alla kallar mig Seq. - Trevligt att träffas.
Min pappa älskade jätteträd.
När han flydde från Matrix och hörde att de var utrotade, -
-tog det nästan livet av honom. Som tur var träffade han mamma och här är jag.
Det är Lexy, Berg och Ellster.
Hej.
Du kände min farfar, kapten Roland.
Var Roland din farfar?
Han skämtade om att han inte trodde på dig, -
-men du befriade hans sinne för andra gången.
Inte för att vara en fanboy, men det här är stort för mig.
- Berg är vår neolog. - Vad?
Det finns många som jag som är lite besatta av ditt liv.
Det var han som kände igen din modal.
När du känner för det har jag en miljon frågor.
Samma här. Den första går till dem.
Oroa dig inte. Kom och träffa dem.
Det här är Cybebe, Octacles och Lumin8.
Är maskinerna på vår sida nu?
De föredrar ordet "syntenter".
Du hade en enorm inverkan på deras värld.
Du ändrade något som ingen trodde kunde ändras.
Betydelsen av "vår sida".
Cybebe och Octacles riskerade sina liv för att få ut dig.
Tack. Men varför?
Alla vill inte styra.
Precis som alla inte vill vara fria.
- Vad är det? - En exomorf partikelkodex.
Det ger applikationer tillgång till denna värld. Till en viss grad.
Gränser är de begränsades lott.
- Morpheus. Tack. - Det var en ära för mig.
Hur fungerar det?
Paramagnetiska svängningar. Jag kan ladda ner manualen åt dig.
Numera laddar vi bara ner manualer och diagnostik.
Får jag fråga dem något?
När du kopplade bort mig fanns det en pod till.
Ja. Vi har analyserat uppgifterna. Det kan mycket väl vara Trinity.
Det är hon.
Jag anade att vi skulle ha det här samtalet.
Du var aldrig en typisk "spola-och-plocka-upp".
Du befann dig i ett konstigt torn där Cybebe aldrig hade varit förut.
Vi hade bara en chans.
Även om det vore Trinity hade vi ingen aning om hur vi skulle befria henne.
Än.
Ingen trodde att vi skulle hitta honom, men det gjorde vi.
Okej. Vi vet inte hur vi ska befria henne... Än.
Kapten, vi närmar oss säkerhetskontrollen.
- Då är vi framme. - Zion?
Sitt ner.
Hanno är den bästa piloten i vår flotta.
Många syntenter förtjänar den titeln bättre än mig.
Mnemosyne, du har tillstånd att landa. Välkommen hem.
Tack, kontrollrummet.
Vi kommer att krascha.
Vi kunde inte besegra vakterna, så vi blev bättre på att gömma oss.
Välkommen till Io.
Io.
Det ser verkligt ut.
Bio-himmel.
Det fungerar ungefär som växtbelysning.
Det är mycket mer komplext. Med vatten från jordskorpan återfuktar det luften -
-och reglerar våra ECO-och SRI-cykler.
- Och så är det fint att titta på. - I motsats till det där.
Generalen har tydligen skickat en välkomstkommitté.
Helvete.
- Det är du. - Niobe?
Fler rynkor och färre tänder, men klok nog att veta, -
-att jag inte vet ett skit. Jag såg inte alls detta komma.
- Inte jag heller. - Jag sa att han levde.
Kapten, du och din besättning är förbjudna att flyga.
Generalen, om du bara tillåter mig att förklara...
Protokollen är till för att skydda oss alla.
Jag ber om ursäkt, men jag vågade inte förlora honom. Folk har väntat så länge.
Vi har hittat den Utvalde.
Jag tror inte på den Utvalde. Det har jag aldrig gjort.
Nej, inte jag heller.
Men du lämnade en gång ditt skepp till mig, mot rådets befallning.
Världen var annorlunda då.
Vi var annorlunda.
Rapportera till hamnen. Rengör Mnemosyne,-
-och överför dina lösenord. Du är färdig, kapten.
Vi måste prata.
När det först tillkännagavs att det kunde vara du...
...hade jag ingen aning om hur jag skulle känna nu.
- Det är trevligt att se dig. - Dig också.
Det är något annat än Dozers färgborttagare.
Ja.
Mycket har förändrats. Kanske med undantag av dig.
Kommer du ihåg det här?
Det är lätt att glömma, -
-hur mycket oljud Matrix pumpar in i ditt huvud tills du kopplar ur.
Ja.
Det finns en annan sak som gör samma omfattande ljud som Matrix.
Krig.
Jag stod vid barrikaden av templet...
...och stirrade på en armé av vakter som skulle döda oss alla.
Men sedan försvann de.
De sade att du hade räddat oss. Jag trodde inte på det.
Varje natt drömde jag om attacksirener, men sedan...
...vaknade jag till det här.
Tystnad.
Nu skäms jag över min pessimism.
Det tog mig lång tid att våga tro att en värld utan krig var möjlig.
Den tron gav du mig. Det var din gåva till oss alla.
En gåva som fortsätter att bära frukt.
Hjälp mig upp så går vi en promenad.
Vad vackert det är.
Det är Freya, överbotanikern, och Quillion, vår chefsdigitolog.
Vår gäst behöver nog knappast någon presentation.
Ingenting rör sig snabbare än ljus, förutom skvaller.
Välkommen till Trädgården, Neo.
En jordgubbe?
Med digital Matrix-kod kan de omvandlas till DNA-sekvenser.
Och de växer här?
Det är inte lätt att ändra genomet för fotosyntes via bio-himmel, men...
- ...det går framåt. - Smaka den.
Blåbären är fantastiska.
Kommer du ihåg den där hundmaten vi åt, som smakade rost?
Zion kunde aldrig ha producerat något sånt här.
Varför inte?
För det krävdes syntienter och digitala intelligenser som han.
Zion var fast i det förflutna, i krig, i sin egen Matrix.
De trodde att det var vi eller dem.
Den här staden är byggd av oss och dem.
- Vad blev det av Zion? - Jag har väntat att du ska ställa den frågan.
Problemen uppstod i maskinstäderna.
Kraftverken kunde inte producera tillräckligt med energi, -
-och ingenting föder våld som brist.
För första gången såg vi maskiner slåss mot varandra.
Oraklet skickade bud om en ny maktfaktor på uppgång.
Det var det sista vi hörde från henne.
Morpheus.
Efter belägringen valdes han enhälligt -
-till rådets ordförande.
Åh, vad han njöt av det.
Men rykten om denna nya maktfaktor ignorerade han.
Han var säker på att ditt arbete aldrig kunde ändras.
Dessa människor slutade aldrig att tro på mirakel. Eller på dig.
Förlåt.
Hur skulle jag veta att detta skulle hända?
Vi förstod det inte då, och vi förstår det fortfarande inte.
Jag är inte här för att orsaka problem, Niobe, -
-men jag behöver din hjälp. Trinity lever.
Då är frågan varför de har låtit henne leva.
Jag vet inte, men om det är möjligt att befria henne, -
-måste jag försöka.
Även om du äventyrar hela vår stad?
Förlåt, Neo.
Jag låter inte det som hände med Zion hända Io.
Du måste förlåta en gammal kvinna för att jag bad dig följa med Sheperd hit, -
-tills vi vet vad som händer.
Kommer du låsa in mig efter att jag precis blivit släppt?
Jag vet, det verkar inte rättvist.
Det är det inte att bli gammal heller, men jag gnäller inte.
Förlåt. Jag har aldrig träffat en legend förut.
Neo.
Sheperd.
Galet. Du är verklig.
"Verklig".
Där var det ordet igen.
Man pratar ofta om gamla dagar.
Om dig, virusagenten och belägringen av Zion.
Allt var lättare då. Folk längtade efter att vara fria.
Det är något annat nu.
Det känns lite som att folk har gett upp.
Som om Matrix har vunnit.
Det här är ditt.
Jag måste bara fråga dig en sak.
Är det sant att du kunde flyga?
Coolt.
Morpheus.
Har generalen satt dig i Rapunzel-tornet?
- Schysst utsikt i alla fall. - Vad hände med Bugs och de andra?
De ska egentligen sterilisera Mnemosyne -
- med en tandborste. - "Egentligen"?
Men i själva verket väntar de på att du ska välja mellan -
-att förbli instängd eller ge dig ut för att hitta Trinity.
Men det är egentligen inget val.
General, vad ska vi göra?
Bugs är lika egensinnig som den dagen du befriade henne.
Det här är inte egensinne. Det är myteri.
Kom igen, 'Be.
Jag vet hur mycket du hatade att låsa in honom.
Jag vet också att du är lättad över att han är borta nu.
Vi har slitit så hårt för att skydda Io.
Jag är rädd.
Det där är hon.
På bron. Jag har henne.
Det är sjukt hur Semblance fungerar.
Du ser glimtar av hennes sanna jag, men som hon ser ut...
Hon är ett rent blått piller.
Det är en svår fråga, men vi måste ställa den.
Tänk om hon är nöjd där hon är?
Hur såg jag ut?
Precis som hon.
Ta oss ner till sändningsdjup.
Tack för att du hjälper mig.
De flesta av oss är här på grund av dig.
Och enda chansen att generalen ska förlåta oss är att du hittar din drivkraft.
Tänk om jag inte kan bli vad jag en gång var?
Då är vi alla körda.
Två minuter. Två minuter till sändning.
Jag släppte in dig genom ett hotellrum.
Det borde vara säkert.
Portalen är öppen. Ett lager nära hennes garage.
Zonen vimlar av botar.
Nu drar vi.
Vad tror du om honom?
Jag var lite orolig först för att han är så mycket äldre.
Skägget och håret...
Jag är galen i det.
Idiot. Jag menar, att han skulle vara den Utvalde.
Alla som var med honom dog.
Ja, han kommer få oss alla dödade. Helt klart.
Förutsägbar som alltid.
Smith.
Smith? Den riktige Smith?
Helt galet. Det finns så många teorier om de två, och de står där.
Galen kod. Han är som en agent, och ändå inte.
En vädjan till förnuftet.
Hur hittade du oss?
Du har aldrig uppskattat vårt förhållande.
- Inte som Analytikern. - Min psykiatriker.
Han förvandlade vårt band till en kedja. Det är uppenbart när man tittar på det.
Men koduppdateringen var genialisk. Jag förstår inte hur han gjorde.
Du som halvskallig nörd. Störtkul.
Och jag...
...ännu mer perfekt.
De genomträngande blå ögonen var kanske i överkant.
Vad vill du, Smith?
Jag har stora drömmar, Tom.
Främst våldsamma hämndfantasier, men ska jag fullfölja dem, -
-måste du sluta sträva efter dina.
Det låter som en konflikt.
Oundviklig konflikt? Det behöver det inte vara.
- Lämna bara psykiatrikern till mig. - Han är din. Jag vill bara ha Trinity.
Det är det som är problemet, Tom. Han visste också att du skulle komma.
Tro mig, du kan inte hantera honom.
Kapten, någon öppnar portaler i de låga frekvenserna.
Jag vägrar ha hans koppel runt min hals igen.
Jag har hittat några av dina gamla bekanta.
Bugs!
- Exiler. - Blev inte de utrensade?
Du? Det är du!
Efter alla dessa år. Jag kan knappt tro det.
Åh, Gud.
Du stal mitt liv!
Merven tror att de är i samma situation som jag.
För att få tillbaka sina liv måste ditt ta slut.
Döda honom!
Du förstörde -
-allt i den här snurriga världen!
Vi hade elegans.
Vi hade stil och konversationer, inte allt detta pip-pip-pip...
Konst, filmer, böcker... Allt var bättre.
Originalitet betydde något!
Du gav oss Face-Zucker-Satan och Sofaflix-klimat-Wiki-pisselort!
Jag kan fortfarande Kung-Fu.
Neo!
Precis som förr i tiden.
Neo.
Jag har tänkt på oss två, Tom. Binära kopplingar som utgör allt.
Nollor och ettor.
Ljust och mörkt.
Frihet och tvång.
Anderson och Smith.
Du har förlorat något, Tom.
Du är inte vad du en gång var.
Det är sant.
- Snyggt. - Tack.
Kom igen, Neo.
- Kapten, är du okej? - Ja. Var är Neo?
- Smith tar kål på honom. - Var?
Det här känns tråkigt, Tom.
Det var trots allt du som släppte mig fri. Igen.
Därför vet du om någon varför jag inte kan gå tillbaks.
Du borde ha lyssnat på mig. Nu kommer du aldrig att se henne igen.
- Vad var det? - Det var Neo.
Drivkraften stiger.
- Mår du bra? - Ja.
- Det kommer att väcka en reaktion. - Utgångarna är klara.
Det är inte över än, vår spinoff franchiseuppföljare!
- Vi borde gå. - Nej. Jag måste prata med henne.
Exilerna var äldre än du, och vi kunde knappt hantera dem.
Vill du verkligen göra det här nu?
Jag menar...
...du ser ut som fan.
- Gud, vad hände? - En olycka.
Kush, ring en läkare.
Det är okej.
Jag har inte mycket tid.
Jag visste inte om jag skulle få träffa dig igen.
Efter vårt samtal gick det upp för mig att mitt liv inte var något liv.
Längs vägen hade jag givit upp att hitta något som var på riktigt.
Vänta.
Men så hände något.
Jag letade efter dig på caféet.
Jag började tro att jag hade hittat på dig.
Men i natt hade jag en dröm.
Du var omringad av polisen och de började jaga oss.
- Oss? - Vi körde min motorcykel.
Hur slutade det?
Inte bra.
Jag har haft drömmar som inte bara var drömmar.
Menar du en dröm som gick i uppfyllelse?
Äntligen kan vi prata som vuxna.
Jag hatar att ljuga. Det är så utmattande.
Tiff och jag har väntat på dig hur länge som helst.
Déjà-vu, eller hur?
Det där hjälper inte. Du kan inte besegra tiden.
Det går snabbare att spola tillbaka än du kan blinka.
Det var du som gav mig idén.
Låt mig sammanfatta våra mål med ett ord:
Bullet time.
Det är ganska ironiskt att jag nu kontrollerar dig med den kraft som har definierat dig.
Jag bevakade dig så noggrant, och ändå hittade du en väg ut.
Det var listigt av dig att använda en modal.
Kalla mig en optimist.
Detta kan vara det bästa. Huden ser inte så illa ut den här gången.
Det måste göra ont att höra, efter allt lidande du har fått utstå, -
-men världen stannar inte bara för att du gör det.
Överraskning.
Jag var med när du dog.
Jag tänkte för mig själv: "Det här är alla anomaliers moder."
"Vilken möjlighet."
Först måste jag övertala "Kostymerna" att få återskapa dig.
Varför henne? Vi kommer till det. Att återuppliva er var kostsamt.
Som att renovera ett hus, men det kostade dubbelt så mycket.
Jag trodde du skulle bli glad över att vara vid liv igen. Jag hade fel.
Hopp och förtvivlan är nästan identiska som kod.
Vi har arbetat hårt i flera år för att återaktivera din källkod.
Jag höll på att ge upp när det gick upp för mig.
Trinity.
Det var inte du ensam. Individuellt har ingen av er något särskilt värde.
Precis som syror och baser blir ni farliga när ni kombineras.
I simuleringar där ni två blev ett kan man säga att allt gick snett.
Neo!
Men så länge jag höll er nära, men inte för nära, -
-hände något otroligt.
Min föregångare älskade precision.
Hans Matrix var bara kalla fakta. Han hatade det mänskliga sinnet.
Han insåg inte att du bara är intresserad av fiktion.
Den enda värld som räknas är den här inne.
Ni människor tror på den sjukaste skiten. Varför?
Vad är det som stärker och gör era fiktioner verklighet? Känslor.
Tillåt mig.
Kush är en av mina lakejer.
De är överallt. Det är så tröttsamt att klona agenter över ett batteri.
Det är mycket mer effektivt att använda befolkningen.
Och som bonus, svärmläge är sjukt kul.
Snyggt gjort.
Har du tänkt på varför du har mardrömmar?
Varför din egen hjärna plågar dig? Faktum är att det är vi, -
-som maximerar din produktion. Det fungerar så här:
Kan du stoppa kulan? Om du bara kunde röra dig snabbare.
Känslor är så mycket lättare att kontrollera än fakta.
I min Matrix är det så här, -
-att ju sämre vi behandlar dig, desto mer energi producerar du.
Det är galet.
Jag har satt produktivitetsrekord varje år, och det bästa är: noll motstånd.
Folk stannar i sina poddar, gladare än grisar i skit.
Nyckeln till allt är du och hon.
Du längtar efter det du saknar och är rädd att förlora det du har.
För 99,9% av din art är det livet i ett nötskal. Begär och rädsla.
Man måste ge folket vad det vill ha, eller hur?
Hon är ditt enda hem, Thomas. Kom hem innan något hemskt händer.
- Bugs! - Jag hör dem.
- Trinity... - Du borde inte kalla mig det.
Jag kommer tillbaka.
Neo, vi måste gå.
- Vaktposter? - Ännu värre.
Generalen gav mig order -
-om att hålla koll på skeppet.
Så du skuggade oss?
Kontrollera dina långdistansskannrar. Det är massor av bläckfiskar i området.
Han har rätt.
Du kan stanna och dö här eller ställas inför krigsrätt hemma.
Kallar du det ett val?
Sheperd borde ha lämnat dig åt bläckfiskarna.
Jag är för jävla gammal för en långtråkig rättegång.
- Niobe, det är inte Bugs fel. - Håll klaffen, och kalla mig general.
Och tala inte för min ex-kapten.
Hon agerade själv utifrån sin egen kortsiktiga dumhet.
Kortsiktiga?
Du är mer angelägen om att odla frukt än att befria sinnen.
Vi ska inte diskutera det här igen.
Det är ett faktum. Du har givit upp på folk.
Jag har åtminstone givit upp dig.
- Sheperd, för bort henne. - General...
Sänk vapnen, Kujaku är en vän.
Hej, min vän.
Han?
General. Tack för att du ville träffa mig.
Om någon kan göra den här röran vettig så är det du.
- Hej, Neo. - Jag känner dig.
Jag har hållit ett öga på dig.
- Varför? - Vi träffades för länge sedan.
God morgon.
Sati.
Min pappa visste att vi skulle ses igen, -
-fast han hade hoppats att det skulle ske under lyckligare omständigheter.
Hans inverkan på ditt öde var hans livs största ånger.
Jag förstår inte.
Min far var chefsingenjör för Anomaleum.
Min pappa designade återupplivnings- poddarna där Neo och Trinity hölls fångna.
Ursäkta? Visste du vad som hade hänt honom?
Visste du att han och Trinity levde utan att berätta det för mig?
Det var inget lätt beslut, Niobe, men Io behövde dig.
Staden behövde byggas för både ditt och mitt folk.
Om jag hade berättat allt för dig hade ditt val varit extremt svårt.
Mina vänner låter mig göra mina egna val.
Om det var ett misstag ber jag uppriktigt om ursäkt.
Varför är du här nu?
Efter Neos flykt som destabiliserade Matrix -
-får Anomaleum nu kraften uteslutande från Trinity.
Ett felskydd kommer att återställa Matrix till föregående version, -
-men Analytikern sa till ledningen att du snart kommer tillbaka frivilligt.
Varför sa han det?
För om jag inte går tillbaka, dödar han Trinity.
Du kan gå tillbaka till podden eller genomlida Trinitys död igen.
- Vad väljer du, Neo? - Jag går tillbaka.
Analytikern känner dig väl, men den kunskapen har gjort honom slarvig.
Efter din flykt borde han ha accepterat sina förluster och evakuerat Trinity.
Men det skulle ha förhindrat den extraordinära möjlighet vi har nu.
För några timmar sen -
-hade ingen kunnat övertyga mig, -
-att jag skulle stå här och förklara ett så vansinnigt uppdrag som det här.
- Vad gör du? - Anmäler mig frivilligt.
Ånej. Du är den enda kapten jag beordrar att gå.
Nu behöver du inte beordra mig general, för jag ställer upp frivilligt.
Jag behöver två till.
Är ni helt galna? Ni känner inte ens till uppdraget.
Vi känner dig, general.
Om du säger att det är viktigt kommer ingen av oss att stanna hemma.
Tack.
Fram med näven och lycka till.
Trinity hålls fången i Anomaleum i transmissionstornet här.
De passager som användes för att rädda Neo är nu förseglade -
-och en legion av vakter patrullerar tornet.
Så att undvika upptäckt kommer att vara av största vikt.
Så länge vi inte gör väsen av oss bör det första steget vara det lättaste.
Du menar korsa embryofälten, smyga över ett helt kraftverk -
-och klättra upp i ett två kilometer högt bevakat torn? Det är den lätta delen?
Exakt så.
Allt vi behöver göra är att övertyga någon som gör detta varje dag, -
-att ta med en av oss.
50 meter under Anomaleum finns fostervattenfilter.
Gömd längs denna kant finns en liten sexkantig ventil.
Ventilen skickar luft in i partikelmodifieraren, -
-som syresätter biogelen som användes i Neos pod.
Jag fattar. Exomorfen smyger sig in via Neos gamla navelsträng.
Det kan omöjligt gå fel.
Väl inne ska Morpheus öppna devakuerings- röret och stänga av avfallskvarnen.
Trinitys kropp måste kopplas bort samtidigt som den är mentalt kopplad till Matrix.
Det kräver en annan mänsklig hjärna, och eftersom Neo måste vara med Analytikern, -
-är den enda tillgängliga och användbara hjärnan som matchar... din.
Självklart.
Tack, Cybebe.
Måste Trinity fortfarande ta det röda pillret?
Hennes medvetande överförs till skeppet, så det är inte absolut nödvändigt.
Det viktigaste är att hon gör valet själv.
Att extrahera ett osäkert sinne kommer förmodligen att döda henne.
Men även om hon vill, -
-kommer inte Analytikern att skicka vakterna för att stoppa dig?
Jo, det kommer han. Men om planen lyckas spelar det ingen roll.
- Varför? - För då är vi redan borta.
Om någon skapar en så genomtänkt plan måste det finnas ett skäl.
När min far insåg hur man använder Anomaleum, -
-överförde han i hemlighet ritningarna till mig.
Analytikern upptäckte sveket-
-och rensade ut mina föräldrar.
Jag skulle också ha blivit mördad om det inte varit för Kujaku.
Det går inte en dag utan att jag sörjer dem.
Jag har bett att denna dag ska komma under mycket lång tid.
Vi närmar oss sändning.
Du borde veta att jag är här på grund av henne.
Jag har alltid drömt om att vara orädd som Trinity.
Men när jag såg hur hon reagerade i garaget...
- Du tror att jag kan ha fel. - Tänk om vi är sena?
Tänk om hon inte är Trinity längre?
Jag trodde aldrig att jag var den Utvalde.
Men det gjorde hon. Hon trodde på mig.
Nu måste jag tro henne.
Detta är där det börjar bli knepigt.
- Har du gjort något sånt här förut? - Inte än.
Nu gäller det.
- Välkommen hem. - Jag vill bara prata med henne.
Med Tiff? Om du kommer tillbaka kan du prata med henne så ofta du vill.
Även om stilige Chad kan ha vissa invändningar.
Om hon säger till mig att det är vad hon vill, då har du vunnit.
Verkligen?
Men om hon vill ha mig, låter du oss gå fria.
Varför skulle jag göra något så dumt?
Jag är omgiven av människor som hellre kopplar bort mig, -
-än låter dig ta mig tillbaka.
Om du vill ha Matrix är detta din enda chans.
Hur kan jag vara säker på att de inte kopplar bort dig ändå?
På samma sätt som jag vet att du kommer att släppa oss.
Okej.
Jag gillar tester. Vi låter Tiff bestämma.
Sådär. Förbikopplingen är klar.
- Och nu då? - Nu väntar vi.
Verkar det inte galet att komma hela vägen och lämna henne här?
- Vi måste vänta på hennes beslut. - Om hon vägrar, vad händer med Neo?
Det viktigaste beslutet i Neos liv är inget han kan fatta själv.
Jag såg detta i min dröm.
Om jag var Oraklet skulle jag kanske kunna förklara det.
Oraklet. Från ditt spel?
Det är inget spel.
Åh Gud...
Efter att du åkte gick jag hem och spelade det.
Jag fortsatte att tänka:
"Varför känns den här historien som ett minne?"
En del av mig...
...känner att jag har väntat på dig hela mitt liv.
Och den delen tänker: "Varför i helvete dröjde du så länge?"
Det finns inget entydigt svar.
Jag kanske var rädd för detta.
Rädd för vad som kan hända.
Rädd för att skada den enda jag någonsin älskat.
Jag önskar att jag var den du tror att jag är.
Men titta på mig. Jag kan inte vara henne.
- Mamma! - Mamma! Kom igen.
- Mamma! - Det är Callie.
- Är det här på riktigt? - Du måste följa med oss.
Kom igen, vi måste gå.
Tiff, jag vet inte vad som händer här men jag är glad att vi hittade dig.
- Hon har blivit påkörd av en bil! - Jag vet, det är galet.
Hon jagade efter dig.
De gipsar hennes arm. Vi måste gå.
- Läkaren säger att hon klarar det. - Du måste komma med oss till sjukhuset.
- Det är för sent. - Jag förstår.
- Tiff, kom igen, vi måste gå. - Kom igen.
- Vad händer? - Neo hade fel.
Tiffany...
Tiffany, du måste följa med oss.
Tiffany!
Jag önskar att du slutade kalla mig för det jävla namnet.
Jag heter Trinity, och ta bort händerna från mig.
- Neo! - Trinity!
Jävlar!
Få ut henne! Få ut henne!
Vilken röra.
Mitt fel. Jag tryckte för hårt. Förr var kvinnor så lätta att kontrollera.
Du vet att jag inte kan släppa er.
Det fungerar bara inte.
Så det är déjà-vu igen.
Hon dör och det är ditt fel.
- Lögner, lögner och mer lögner. - Smith?
Vad har världen kommit till när du inte ens kan lita på program längre?
Tom och jag har mer gemensamt än du inser. När han flydde, -
-var jag fri att vara mig själv.
Trinity?
- Är du redo? - Ja.
Åh, nej.
Förstör henne! Förstör henne!
Nej.
Stoppa dem!
Tror du att det är över? Nedstängning. Aktivera svärm.
Det är här vår oväntade allians slutar.
Vet du vad skillnaden mellan oss två är, Tom?
Vem som helst kunde ha varit du, -
-men jag har alltid varit vem som helst.
Vad hände just?
Vad?
Åh, nej! Bort därifrån! Stick iväg därifrån för helvete!
- Hur illa är det? - Som allt dåligt.
Ja, det här är dåligt.
Jag antar att du inte kan flyga längre?
Det kommer inte att hända.
Neo, hoppa på!
Calliope, rädda de sårade! Vi andra stannar hos dem!
- Hur mår hon? - Livstecknen är goda.
Hennes signal är stark.
Bra gjort, kapten.
Nu behöver vi bara ett mirakel.
Jag hatar botar.
- Ta oss härifrån! - Jag försöker. Svärmen finns överallt.
Jag har aldrig sett något liknande.
Seq, vad är det där?
Vad är fel?
Vad ska du göra?
Han använder botar som bomber.
Lexy?
Sheperd är i fara.
Få in mig.
Då är det inte säkert att jag kan få ut dig igen.
Nej!
Vad gör de nu?
Driver in dem i en dödszon.
Kapten, du måste skynda dig. Vänta, Lex.
Lexy!
Där är de!
Morpheus!
- Lex. - Bugsy.
Ja jävlar!
- Seq, var är Neo? - De är på väg upp till taket.
Nodalflimmer är kritiskt. Hon kommer att dö om vi inte får ut henne.
Så vackert.
Jag kommer ihåg detta.
Jag minns oss.
Min dröm slutade här.
Vi kan inte vända tillbaks.
Det ska vi inte.
Klarar de språnget?
Det är inte jag som gör det. Är det du?
Adjö.
- Så dramatiskt. - "Tiffany"?
Det var ett internt skämt. En förlustelse bara.
En förlustelse?
Sådär ungefär?
Okej... Aj!
Om du hatade namnet, varför följde du med som en lydig hynda så länge?
Det där bad han om.
Kan du inte kontrollera henne?
Det där var för att du använde barn.
- Vi har några frågor. - Du försökte aktivera felskyddet.
Kostymerna försökte, men utan din källkod hade det varit omöjligt.
- Så varför har de inte rensat ut dig? - För att jag känner systemet.
Jag känner människorna och jag känner er.
Just nu är ni stolta över er själva. Det var också en stor seger. Bravo.
Och nu då? Kommer ni för att förhandla?
Ni tror att ni bestämmer nu, eftersom ni kan göra vad som helst i den här världen.
Jag säger, kör på det.
Gör om det. Ta i allt vad ni orkar. Måla himlen med regnbågar.
Men det lättlurade folket går ingenstans. De gillar min värld.
De vill inte ha er häftiga frihet eller oberoende.
De vill bli kontrollerade. De längtar efter säkerhet i-
-att ni två ligger i era poddar, medvetslösa och ensamma som de.
Vi kommer inte för att förhandla.
- Vi kommer att göra om din värld. - Göra några ändringar.
Regnbågshimlen är en bra idé.
Påminna folk om vad ett fritt sinne kan åstadkomma.
- Det glömmer man lätt. - För att han gör det enkelt.
Han borde tänka på det lite.
Innan vi sätter igång ville vi bara säga tack.
Du gav oss något som vi trodde att vi aldrig kunde få.
Och vad är det?
En chans till.
Inse verkligheten, folk. Filmmediet är dött.
Spelmedierna är döda. Berättande media, döda.
Rena neurotriggerreaktioner och viral indoktrinering.
Vad tjatar du om?
Kattvideor.
Vad vi behöver är en serie videor, -
-som vi kallar "The Catrix".
Översättning: JB opensubtitles.org