NEZAMĚSTNANÝM VSTUP ZAKÁZÁN
CENTRUM BIOLOGIE ČLOVĚKA
Do prdele, ne!
Do prdele.
Nech toho! Nech, ty čokle!
Nech toho!
Ty čokle.
Ty ratle.
Ty čokle.
FRANK
- Jak jsi s tím daleko? - Postupuji, neboj.
Já se nebojím, nudím se.
Jsi strašně pomalý.
Potřebuji samostatnost.
Jsem také netrpělivý.
Konečně splním sen svých předků.
Ano, ale pospěš si.
Chybí jen ještě jeden detail.
Pospíchej, dělej, dělej…
No dobře, nevzrušuj se tolik.
Ne.
Chybí jen jeden detail.
Jen jeden detail. Malinkatý detail, pane Viktore.
Ne!
Malinkatý detail.
Detail…
Ne.
Detail…
Ne!
Detail…
To jsi ty, miláčku.
Zůstaň v klidu, hned přijdu.
Byl to můj nejlepší kus.
Já vím, lásko, já vím.
Dokonalá ruka. Silná.
Bohatá nervy.
Velká ztráta.
Menší ale než ztráta hlavy.
Děláš si srandu?
Nesmíme pracovat na hlavách.
Tohle se stává už popáté, pane inspektore.
Nejdříve zmizela noha.
Pak ruka, potom tělo, a pak další noha.
A teď tohle. Myslím, že se zblázním.
Můžete přesněji popsat zloděje?
Má průměrnou postavu.
Jako tady ten pán?
Stejně když se v průmyslové fyzice, na dvou obrobených dílech,
nebo takových mikronových,
pokusíme uplatnit zákon molekulární přitažlivosti,
stejně tak se i vědci z celého světa pokoušejí uplatnit
zákon buněčné přitažlivosti k živé tkáni.
Na zajících a kočkách už dělal výzkumy pan profesor…
Stradford z Maxwellu…
Maxwell ze Stradfordu dělal výzkumy s osmózou tkání
bez alergické reakce a se
spektakulárním zotavením kůže a podkožní tkáně.
Máte nějaké dotazy?
Dělal jste někdy takový pokus?
No, já…
Ne.
Nedělal.
Pokud nemáte nic proti tomu, zase se uvidíme
asi za deset dní, dámy a pánové,
abychom prohloubili… tuto tématiku.
Na shledanou.
Obdivuji vaši práci, pane profesore.
Proto jsem si dovolil vkrást se mezi vaše studenty.
Překvapující je to, že tak chytrý člověk používá tak primitivní prostředky.
Jak to myslíte?
Viďte, znám hodně toho.
Co znáte?
Pane Lafaurie, nechte to na profesionály.
Každý ve svém oboru, je to přirozené.
Můžu rychle sehnat to co potřebujete.
Nic nepotřebuji.
Samozřejmě, bude to drahé.
Řekněme…
Dopravní nehoda, nemá rodiče, nemá záznam v rejstříku trestů, svobodný.
Hlavu mu setnul kamarád forenzní vědec.
Tady ji máte! Je trochu poškozená,
ale to vůbec není špatné. Nikdo ji nepozná.
Žádný problém, jdeme.
Pokud ještě něco budete potřebovat, počítejte se mnou.
Miláčku.
Jsi úplně mokrý.
Co to je?
Zapomněl jsi to?
Nepamatuješ si, co bylo 18. března…
před dvěma roky?
Ano, pamatuji.
Měl jsem schůzku s japonskými kolegy.
Naše názory se liší.
Přijď sem.
Jsem trochu unavený.
Už mám toho dost.
Vím o tvém nočním životě.
Lháři.
Není náhodou ten japonský kolega ženská?
Sayonara, kamaráde.
Musel jsem ti vymazat část vzpomínek.
zapomeneš, že jsi mikroprocesor.
Brzy se uvidíme, Franku.
Děkuji.
To je divné.
Zdá se mi, že Vás odněkud znám.
- Corona, dobré ráno. - Dobré ráno.
- Dobré ráno, Franku. - Dobré ráno, Viktore.
Jak se máš?
Umírám hladem.
Výborně.
Musím ti gratulovat.
Řekl jsi, že umíráš hladem, ne že jsi velmi hladový.
Jsem hrdý na to, jak hezký mluvíš.
Hádej, co jsem ti připravil.
Spaghetti bolognese.
Jsem hrdý na tvůj slovník, ale ne i na tvé chování.
Víš, co to je vidlička?
- Tohle? - Ne.
Tohle.
Vezmeš s ní jídlo a přineseš k ústům.
Bez vysypání všude kolem.
Zkus to.
Je mi to líto, je to těžké.
Omlouvám se.
V pohodě. Podívejme, jak chodíš.
Pozor.
Je to dobré.
Udělal jsi pokrok. Spočítal jsem pět kroků.
Halo? Ano, halo?
To jsi ty.
Dnes večer nemůžu.
Ani zítra.
Jsem zaneprázdněný v těchto dnech.
Ve čtvrtek, miláčku. Pokud chceš.
Ano, miluji tě.
Miluji tě, miluji tě.
Miluji tě.
Co to znamená „miluji tě”?
„Rybu nikdy nekrájej nožem na maso.”
„Pokud nemáš odpovídající příbor,
můžeš použít vidličku
a kus chleba.”
„Také,
nikdy nekrájet salát.”
Chřest jez prsty.
Franku, pozor! Opatrně.
Rád bych viděl svou hlavu.
Zpomal, před námi je stopka. A musíš řídit pravou stranou.
Možná jsem jediný člověk, který neviděl sebe.
Jak vypadám?
Nejsi špatný.
Vůbec nejsi špatný.
- Komu se podobám? - Nemáš se kvůli čemu stěžovat.
Pravou stranou! Pravou!
Milý Viktore, levou nebo pravou, ano nebo ne.
Jde jen o dohodu, být či nebýt.
Sever a jih, černé a bílé.
Začátek a konec.
Mikrokosmos a makrokosmos.
Mikroskom, makroskom. Makroskaperkom.
Uklidni se. Dost, uklidni se.
Víš, je to těžké.
Ptám se: „Kdo jsem, odkud jsem?”
Už jsem ti to řekl, ztratil jsi paměť v nehodě.
Máš amnézii.
Mám amnézii.
Co znamená ta dopravní značka?
Zákaz projíždění.
- Kdy mi tohle dáš pryč? - Brzy.
Musíš se vyléčit. Pozor!
Co to děláš? Ty blbče!
Mlč.
Dívej se na cestu. Málem jsi přejel chudého dědka.
Je mi to fuk. Chci se vidět.
Pozor, kam jedeš, kreténe!
Promiňte, pane.
Podle tvého obličeje bych řekl, že ti to není první nehoda.
Mám nové auto.
Pane, pokud budete pokračovat, bude vám to pak líto.
Že ano?
Podívej se, co ti teď udělám s autem.
Červená znamená, že musíš zastavit, sakra!
Nech mě!
Chceš, abych tě nakopal?
Přestaň!
Nepouštěj!
Nepouštěj mé auto!
Franku! Franku, pojď sem.
Tohle je blázen. Mé auto.
Měl by být ve vězení.
Netoleruji neurvalost.
V čem teď budu jezdit?
Mé ubohé nové auto.
Moje auto.
Moje auto!
Tohle není příliš rozumné.
Jdeme do toho.
Báječné.
Samozřejmě, jsou tam jizvy, ale brzy zmizí.
Jsi si jistý?
Je to dobré?
Opravdu.
Chci se na sebe podívat.
Proč tady není žádné zrcadlo?
Přines mi ho.
Je ještě na to čas.
Ne, hned.
Nevěříš mi?
Věřím, ale to nestačí. Chci se na sebe podívat.
To je hrozné!
To jsem já? To jsem opravdu já?
Dočasně.
Budeš dokonalý.
Drž pusu.
Nevypadáš mnohem hůř než herec Belmondo.
Kdo to je?
Přeji ti jeho úspěch.
Mimochodem…
Ano?
Důležitá je duše.
S takovou tváří potřebuji výjimečnou duši.
Viktore!
Úplně jsem na ni zapomněl.
Už jdu!
Lásko.
Lásko má.
Ty se směješ?
Co to je?
Nic. Určitě je potrubí.
Proč ta hudba?
Ta mě inspiruje.
Má lásko.
Lásko!
Lásko má.
Někdo je tam.
Říkám ti, že tam je někdo.
No a co?
Jen se ti to zdálo. Byla to velká kočka.
Ty! Musím ti vynadat.
Můžeš to sundat z obličeje?
A co když ho napudruji?
Nevypadám tak přece lépe?
Ano, lépe. Ale nevypadáš vůbec mužně.
Mimochodem…
Muži se nelíčí, Franku.
V teorii, víš.
Já ti to vysvětlím.
Nemáš hlad?
Ani ne.
Proč mě tady držíš?
Prosím tě, buď trpělivý.
Řekni mi to…
Co jste to dělali včera večer?
Je to láska?
Ano, dá se říct, že to je nejhmatatelnější projev lásky.
Uvidíme se večer.
Nevracej se příliš pozdě.
Jdeme na procházku.
A nezapomeň na televizi, kterou jsi mi slíbil.
„Poznámky ke štěstí.”
„Výjimečná duše
rozptyluje události do zapomnění.”
Lásko.
Má lásko.
Bože!
Lásko.
Jdi pryč!
Krásko.
Krásko…
Je určitě moc nemocná.
Co se stalo?
Nic. Chtěl jsem ji obejmout.
Stejně jak ty Alžbětu.
Je to od tebe hezké, že sis vzpomněl na televizi.
Otoč se.
Přikrč se.
Níž!
Pojď sem, jdeme.
Tudy.
Už není nebezpečné.
Děkuji, pane.
Jsem vám vděčný.
Doufám.
Nebýt mě, ty bys neexistoval.
Jak to myslíte?
Nemám vysvětlení. Slez dolu.
Kromě toho, ani nejsi člověk.
Jak to?
Zeptej se svého kamaráda Lafaurieho.
On je odborník.
Mohl to udělat i lépe.
Podíval ses na sebe?
Dej ode mě ruce pryč!
Pamatuj si to, vím, co jsi udělal.
Chceš se mnou na hřbitov?
Pojďme navštívit tvého…
Viktora Frankensteina.
Frankensteina. Vlastně, Lafaurieho.
Falešná identita, krádež, znesvěcení mrtvoly
a ve finále vražda.
Doživotí.
Pokud nezaplatí hodně peněz.
Jdeš, miláčku?
Sakra.
Co na to řekne Viktor?
Viktore.
Viktore, kouše.
Kousla. Je obrovská.
Povol trochu.
Dělej, povol to. Dělej.
Udělej něco. Podej mi síť.
Ale potrhá se.
Povol to, sakra!
Dělej, povol to.
Tak.
Tak, teď namotat.
Dělej, namotávej.
Je to dobré.
Jsem šťastný.
Měl bys být. Je skutečné monstrum.
Konečně jsem splnil sen svých předků.
Nechápeš to.
- Povol to trochu, dělej. - Řekni mi něco.
Jmenuješ se Lafaurie?
Ano.
Přitáhni to trochu.
Dělej, přitáhni. Přitáhni.
Sakra. Dej mi to.
Nedám, je moje.
Sakra.
Už zase.
Už zase, sakra.
Franku.
FRANKENSTEINŮV HRAD
ŠVÝCARSKÝ PAS
FRANKENSTEIN VIKTOR
NAROZENÝ V LUCERNU 18. ČERVENCE 1859
Opravdu jsem…
Ještě ses neseznámila s mým příbuzným z Curychu.
Dobrý den. Neseznámila.
Zapomněl jsem ti to říct.
Bude tady několik dní odpočívat.
- To je dobré. - Ano.
Měl malou dopravní nehodu.
No tak, pojď dovnitř.
Překvapuješ mě, Viktore.
Nikdy nekrájíme rybu nožem na maso.
Dej mi to sem.
Ukážu ti to.
Pokud nemáme odpovídající příbor,
používáme vidličku a posouváme kusem chleba.
Naše rodina je velmi přísná když jde o chování u stolu.
- Jez, dokud je teplé. - Děkuji.
Takže, používáme vidličku
a kousek chleba.
Výborně, Viktore.
Jsi z Curychu?
Ano, ano.
Kde bydlíš?
Ano, ano.
Jak se jmenuje kavárna u moře?
Ano, ano.
Miláčku, můj příbuzný zapomněI německy.
Sice se narodil v Curychu,
ale studoval v Ženevě.
Co vystudoval?
Průmyslovou estetiku.
Podej mi prostěradlo, prosím.
Zajímá tě to?
Ano.
Lásko,
ztratil paměť kvůli nehodě.
Přesně.
Mám totální…
amnézii.
Neboj se.
Já ti neublížím.
Neublížím ti. Neboj se.
Neublížím ti.
Neboj se.
Neublížím ti.
Uklidni se.
Jen malé objetí.
Ne!
Co ti je? Alžběto, prosím tě, odpověz mi.
Alžběto!
Neudělal jsem nic špatného. Jen jsme se objímali.
Ty…
Za to mi zaplatíš později.
Alžběto!
Viktore, je mi z toho smutno.
Alžběto! Prosím tě.
- Poslouchej mě, Alžběto. - Ty hajzle.
Vysvětlím ti to. Poslouchej, Alžběto.
Prosím tě, Alžběto.
Je mi z toho opravdu smutno.
Je mi z toho opravdu smutno, opravdu.
Opravdu, opravdu…
Očekáváš, abych tomu věřila?
Vždy jsi mi lhal.
Takový je můj život. Jinak neumím.
Nevíš, jak to je, když se nemůžeš svěřit milované osobě.
- Je mi tě skoro líto. - Ano, Alžběto.
Vymysli něco jiného.
Je to prokletí mých předků.
Pokoušeli se stvořit život.
Dařilo se jim stvořit jen nestvůry.
Nemohl jsem tomu odolat. Pokusil jsem se a výsledek vidíš.
Opravdu.
Za podmínkou, že ti věřím,
jak jsi to provedl?
Vysvětlím ti to.
A co transplantace?
Díky biologickému urychlovači,
který posiluje buněčnou přitažlivost, byla to hračka.
Jsi hajzl, ale uznávám, že jsi nadaný.
Jsem tedy Frankensteinova nevěsta?
Přísahám, nemáš se čeho bát.
Už nikdy ti neublíží.
Kam šel zase?
Franku!
Franku.
Prosím tě, Franku. Počkej.
Vrať se, počkej. Vrať se.
Prosím tě, Franku.
- Chlapče můj. - Ne.
- Nezasloužím si žít. - Pojď.
Vrať se, Franku.
Neměl jsi mě stvořit.
Nikdy.
Slečno
Odpusťte mi, ale zoufale potřebuji něžnost.
Vždyť jsem ti to řekl, ten film je blbý.
Mary Shelleyová napsala blbost, ale tohle je ještě hůř.
Kurva.
Naštěstí nevypadám takhle.
Tohle není hospoda.
Podívejte, co jsem vám připravila.
Krásné. Ty jsi anděl, miláčku.
Posaď se.
- Dáme si skleničku šampaňského? - Dobrý nápad.
Film je hrozný.
Ale herec…
Jak že se jmenuje?
Boris Karloff.
Ten je skvělý.
Pardon, miláčku.
Tvoje první pití, Franku.
Pomalu, nejsi na to zvyklý.
Je silné.
Ale dobré.
Karloffův pohled.
Jeho oči říkají všechno.
Dal bych si ještě jedno.
Dobře, ale jen ještě tohle.
Lidi ho nenáviděli.
A chtěl jen trochu lásky.
Chudák.
Byl tak osamělý.
Ale to se ani nedivím, s takovou tváří.
Nechápete, jak jste šťastní.
Nechceš ochutnat můj dort?
Jsi šťastný, Viktore.
Alžběto.
Je krásná, nádherná.
A čistá.
Je opravdový poklad.
Pok…
Poklad.
Pojď sem.
Pojď sem, Franku.
Mohl jsi ho stvořit štíhlejšího.
Není mu dobře.
Už jsem ti to řekla, nemáme na vybranou.
Nesmíme tolik riskovat.
Tentokrát já budu s tebou, miláčku.
Viděl jsi nohy této slečny vpravo?
Víc se mi líbí ta levá.
A prsa té uprostřed.
A zadek. To je ale zadek!
Že ano, Alžběto? Vysněný?
Ne, chci…
milou, a ne příliš vysokou holku.
Romantickou.
Výjimečnou.
Která má vlasy a oči v barvě lístkového oříšku.
Která naklání hlavu určitým způsobem.
Chci takovou.
Ale nechápeš to. Ideální žena by Měla mít
hlavu jako Bonbon de Nemours.
Prsa Rity Ketchup.
A zadek Loly Superjet.
Pravděpodobně víš lépe než já.
Ale nikdy nenajdeme tak dokonalou ženu.
S mými kontakty v márnici,
zvládneme to.
Viktore!
Alžběto!
Pojďte sem, mám překvapení.
Přijďte, mám překvapení.
Tadá!
Už zase.
Zase!
Zase.
Zase!
Ale nejsou to ty tři, které jsi chtěl?
Udělal jsem nějakou chybu?
Už zase!
Alžběto, byla si také u toho.
Zavolám policii! Zavolám!
Přestaň!
Franku, zavolám policii.
Takhle to nesmí pokračovat.
Mozek byl problém.
Vyřešil jsem to pomocí mikroprocesoru.
Ale něco tu není v pořádku. Stvořil jsem nestvůru.
Ano, dobře.
Nejste vy náhodou dr. Frankenstein?
- Jak to víte? - Zbožňuji filmy.
Víte jaká je pokuta za pohrdání soudem?
On…
Dali mrtvoly pryč.
Ano, ano. Samozřejmě.
Mrtvoly Bonbon de Nemours a jejích kamarádek jsou v mrazáku.
- Jdeme, pane komisaře. - Už je toho dost, pane Lafaurie.
Měl byste se léčit.
No tak, Viktore. No tak.
Můžu tě ujistit, že není takový.
Má dobré srdce.
Nezapomeň, že se jedná o novorozeně.
Musí se učit.
Jak rozeznat, co je dobré a co zlé.
Jsou to všechno drobné chyby.
To jsou ale slova.
Uklidni se, Viktore.
Drobné chyby.
Cítí se osaměle.
Adelaide vyřeší všechno.
Jmenuji se Adelaide. Je mi 25.
Narodila jsem se v Colmaru.
Nemám rodinu.
Mám ze sebe dobrý pocit.
Vždy řeknu ano muži, který mě miluje.
- To je ono. - Jmenuji se Adelaide.
Pojď se podívat.
Narodila jsem se v Colmaru.
Nemám rodinu.
Je to lépe než ta tvoje mizerná práce.
No vidíš, je to maskované požehnání.
Je překrásná.
- Dobře jsi to zvládla. - Proč bych to nezvládla?
Ze tří nedokonalé ženy stvořili jsme jednu dokonalou.
Mám ze sebe dobrý pocit.
Vždy řeknu „ano” muži, který mě miluje.
Jmenuji se Adelaide.
Je to hotové?
Nech nás být, ještě není čas.
Můžeš dál, Franku.
Je tady! Franku.
Lásko má.
Jsem moc šťastná.
Ne ten, ten druhý.
Lásko má, jsem moc šťastná.
Co se děje?
Pomoz mi, Franku.
Opatrně.
Pojď sem.
Nech ji být, musí odpočinout.
Beruško, musíš krájet kolmo přes vlákna,
nikoli paralelně.
Dělám to, jak to umím.
Mimochodem, je to prací pána domu.
Tak tady, prosím.
Je normální to, že spí tak dlouho?
Neboj se.
Je jí dobře.
Chybí trochu česneku.
Nikdy není spokojen.
- Uplynuly 24 hodiny. - Dobré ráno!
Dobré ráno!
Dobré ráno, lásko.
Vypadá výborně. Mám hlad jako vlk.
Adelaide.
Jsi nahá.
Nemyslíš, že jsem krásná?
Byl tam. Číhal ze stínu jako dravý pták.
Pes strašně moc štěkal.
Stál přede mnou s ďábelským úsměvem.
Ta tvář!
Ďábelská maska.
Hrozná jizva na čele.
Ten úšklebek.
Pane bože, a té jeho oči!
Jeho oči!
- Byl to člověk nebo stroj? - Frankenstein.
Ten parchant klidně nastoupil do náklaďáku.
A nastartoval ho, Albert za ním běhal.
Že ano, Alberte?
Ano. A podařilo se mi dostat se na schod.
Ta jeho hlava! Pane bože, to je ale nestvůra.
Všude měl švy. To je hrozné!
Praštil mě do tváře a skončil jsem na zadku jako blázen.
Pokud ho chytím, rozbiji ho na kusy.
Trochu se bojím.
Neboj.
Přece jen, když se podíváte na Franka pochopíte…
Frank je prototyp.
Nehýbej se.
Zrcadlo.
Jsi překrásná, Adelaide.
Vždy řeknu „ano” muži, který mě miluje.
Ten Frank opravdu má štěstí.
Ještě dva. Za mnou.
Stůj!
Držte ho.
Držte ho!
Proboha, rychleji!
Pane komisaře!
Počkejte, je to moje vina.
Nech nás být. Zítra to pak vysvětli soudci.
Ale, pane komisaři!
Franku!
Franku.
Pojďte sem.
DOMÁCÍ NÁŘADÍ
Promiňte, paní.
Promiňte.
Potřeboval bych vaši kabelku.
Děkuji. Moc vám děkuji, paní.
Děkuji.
Byl viděn v lese Saint-Germain.
Ale policejní prohlídka neměla žádné výsledky.
Vyšetřovatelé věří, že nestvůra není daleko.
Existuje možnost, že je v předměstí,
kde se pokračuje s prohlídkou.
Emoce jsou rozbouřené po celém světě.
Mýtus o Frankensteinovi, který vytvořila Mary Shelleyová
není jen pohádkou.
Ano?
Nechci být nikomu na obtíž.
Zvláště ne tobě.
Ne, ne.
Myslím na tvou snahu, Alžběto.
Odcházím. Sbohem.
Franku?
Franku, halo?
Halo?
Nechci být nikomu na obtíž.
Zvláště ne tobě.
Ne, ne.
Myslím na tvou snahu, Alžběto.
Odcházím. Sbohem.
Franku?
FRANK BIS
Opustil jsi svého tvůrce, Franku.
Kde bys mohl být?
Jsem mozek bez těla.
Nereaguji stejně jako svůj dvojník.
Ale pokusím se vám pomoct.
Na které části z jeho života si nevzpomínám?
Máš obličej, se kterou se nesmíříš.
Jsi velmi sentimentální.
Odmítáš být stvořením bez minulosti. Hledáš svou identitu.
Nerozeznáš, co je dobré a co zlé.
A proto trpíš.
Když to všechno vezmeme v úvahu,
buď se zničím anebo se vrátím tomu, co považuji
za svůj původ.
- Pojď, jdeme. - Co se děje?
Myslím si, že vím, kde je Frank.
Pokud je ještě naživu.
Slečno. Slečno!
Slečno!
Jedeme.
FRANKESTEINŮV HRAD 1,5 KM
Jsem velmi hladový.
Franku?
Jdi tam, a ty tam.
Franku!
Franku?
Miláčku!
Nejsi šťastný, že mě vidíš.
Ano, jsem.
To je všechno, co mi chceš říct?
Franku!
Miluješ jinou.
Neblázni.
Tak mě polib.
- Tady to máš. - To je všechno?
Nech mě být!
Takhle se budeš ke mně chovat?
Tak uvidíš, ty buzno!
- Ty buzno, ty buzno! - Nech mě být!
Franku!
To je ale ženská.
Ty hajzle!
Hajzle!
Hajzl odporný!
- Hajzl, hajzl! - Uklidni se.
- Hajzl. - Uklidni se.
- Beruško. - Ten hajzl.
Má milá.
Ta ženská je zvíře.
Nic se nestalo, Alžběto.
No, přece jen…
Aspoň ty jsi hodný.
Rozumíš ženám.
Hezky voníš.
Jsi roztomilý.
Ale, Adelaide, zdá se mi
že to všechno je…
- Mlč. - Moc brzo?
Mlč, líbíš se mi.
Šoustejme.
Adelaide, zdá se mi…
Adelaide!
Adelaide, Adelaide!
Chtěl bych, aby to takhle bylo navždy.
Byli bychom šťastní spolu.
Kdybych nevypadal takhle.
Líbí se mi tvoje povaha.
Nejsi jako ostatní.
S jejich průměrnými životy, bídnou prací,
malými sny.
To bys chtěl?
Mimochodem…
Ano?
Tvoji tvář
Lze opravit.
Jsi tak milá, Alžběto.
Vzdej se! Jsi obklopený.
Vzdej se!
Jsi obklopený. Vzdej se!
Vzdej se! Jsi obklopený!
Je to příliš nebezpečné. Zůstaň tady.
Ale, Franku…
Říkám ti, že máš zůstat. Nemáš se čeho bát.
Franku!
Nechceš jít spát?
Ne, ne.
Zůstanu s ním.
NĚKOLIK MĚSÍCŮ POZDĚJI
Je to jedinečný vynález.
Dostanete 50 % zisku
za tuto exklusivní smlouvu.
Stačí vám 50 %?
Co si o tom myslíte?
To není možné. Souhlasíme?
- Za exklusivní smlouvu, 50 % je dobré. - Ne.
- Půlka nebo nic. - To není možné!
Pokud s tím nesouhlasíte, budeme hledat jinou společnost.
Škoda.
Na shledanou.
Děkuji, že jste přišli.
Na shledanou.
Děkuji.
Na shledanou.
Ano? Ano.
Ne, ne, pane Rabinovitch. To není možné.
Opravdu není možné.
Nechci s vámi podnikat. Sbohem.
Ano? Ano.
Ne, to není možné, pane Schmitte.
Tu cenu nemůžu akceptovat.
Sbohem.
Ano, drahoušku. Jsi krásný.
Velmi pohledný.
Víš, musím si zvyknout.
Tvé prsty.
Tvé kouzelné prsty.
Tvé prsty dokázaly udělat zázrak.
Co se děje?
Jsi tady.
Ty jsi vinen za to všechno.
Třetí hlava, která vybouchla.
Urychluješ mě a proto blbnu.
Tento idiot mi málem zničil počítač.
Zákazníci jsou netrpěliví. Veletrh v Tokiu je 14. září.
Počkají.
Nechci jim předat ty dva tady. A co je s věhlasem Frankensteinů.
Adelaide, vypni ji. Jde mi na nervy.
Prádlo, nádobí, káva, stříbro, křišťál,
procházka s dětmi, venčení psa, naleštit boty.
To všechno jim mám dát do hlavy. Nemůžu.
Můžeš.
Anglicky a japonsky jsou v pořádku.
Ale německy zas tak není. Musíš změnit program, ok?
Adelaide, kleště.
Jaký máme důvod?
Nemůžeš uhádnout?
Tak co? Ty také?
Co to má znamenat?
Ne.
Má milá, to je úžasné.
- To je úžasné. - Úžasné!
Úžasné, úžasné!
Prosím tě, nevzrušuj se.
Podívej se na ty kretény. Zase koketují.
Aspoň můžou mít děti.
Uvidíš, my to také budeme moci.
Myslím, že jsem našel systém.
Budoucnost je naše.