‫סרט זה עלול להיות מטריד ‫עבור אנשים בעלי נטייה לדיכאון וחרדה.
‫הצפייה לשיקול דעתכם.
‫איך לטפס (ממש גבוה)
‫טדי, אחרי ארוחת הבוקר אני אסדר פה,
‫ואז אעבוד קצת,
‫ואז אלי, הדודנית שלך, תבוא.
‫אתה יכול לומר "אלי"?
‫אלי.
‫בסדר.
‫על מה צריך להיות הספר הבא לדעתך, אלוף?
‫הצבע מוצא חן בעיניך.
‫פינקי טינקרבינק משחררת את האומץ שלה.
‫נשמע רעיון טוב?
‫אימא לא טובה בעיגולים. לא ממש.
‫אתה תמות על אפרסקים, טדי.
‫אבא שלך מת על אפרסקים, ‫אבל הוא אלרגי לקליפה.
‫נקווה שאתה לא תהיה אלרגי.
‫ואם כן, אני פשוט אקלף אותם בשבילך.
‫טוב. יהיה קל.
‫היי, חבר'ה.
‫בוקר טוב. ‫-היי, מותק.
‫יש לך משהו להראות לי? ‫-כן, יש לי.
‫יופי. היי, חבר.
‫בסדר.
‫טוב, ביקשו ממני בהקראה לעצב פוסטר, כן?
‫ואז עיצבתי את החלון כולו.
‫ברור.
‫פינקי נמצאת באמצע קשת בענן גדולה, ‫והכול בהיר מאוד,
‫והיא משליכה לבבות בתלת ממד לכל עבר.
‫ותראה, כל ילד יוצא עם אחת מאלה.
‫טבעת פינקי (זרת) קסומה.
‫אתה בכלל לא מקשיב לי. ‫-אני מקשיב, כמו תמיד.
‫לא, אתה מסתכל עליי במבט הזה.
‫אני מביט לך בעיניים. יש לה עיניים יפות.
‫לאימא שלך יש עיניים ממש יפות, כמו שלך.
‫אני פשוט לא יודעת מה אתה מנסה למצוא.
‫אותך.
‫אני ממש כאן.
‫לעזאזל.
‫טוב, אני חייב לזוז.
‫אני חייב לזוז. ביי, חבר. אוהב אותך.
‫ביי, אימא'לה.
‫טוב.
‫אני אפגוש אותך בחוץ, ברחוב 34 ‫פינת השדרה השביעית, בשעה 19:00.
‫אל תגיעי באיחור גדול, בסדר? ‫כי אני ממש רוצה לראות את המשחק.
‫מי זה?
‫שלום, טדי. ‫-בוקר טוב, הקטור.
‫הקטור, אפשר לבוא איתך? ‫-בטח.
‫ביי. ‫-אוהבים אותך.
‫ביי, אבא'לה.
‫הכנסת רגליים?
‫הכנסת את הרגליים?
‫בסדר.
‫נעים לך?
‫נעים לך, טדי?
‫ילד טוב.
‫נעים, לא?
‫כן, המים חמימים מאוד.
‫חמימים מאוד.
‫תינוקי.
‫אתה יודע שאתה תלך עוד מעט?
‫כשתתחיל ללכת, אתה תיפול ותפתח את הברך.
‫אתה תיתקע עם הראש בשולחן הקפה,
‫אבל תמשיך ללכת.
‫כי זה מה שאלופים עושים. נכון, אלוף?
‫הם ממשיכים ללכת.
‫מי ילד טוב?
‫אתה רואה את כל הפרחים האלה?
‫פרחים יפים.
‫כן.
‫תראו את הירח.
‫איזה יופי.
‫חשבתם פעם לבקר בירח?
‫אני ביקרתי בו.
‫הייתי רוצה לבקר בירח
‫בחללית גבוה בשמיים
‫כן, הייתי רוצה לבקר בירח
‫אבל לא נראה לי שארצה לחיות שם
‫למרות שהייתי רוצה ‫לראות את כדור הארץ מלמעלה
‫משיבון. ‫-ג'ולי, תעני. אנחנו יודעות שאת שם.
‫החנינו הרגע, את צריכה משהו?
‫משהו מ"סטארבאקס"?
‫אלי, תפסיקי למשוך לי בשיער, ‫את תתלשי לי את כולו.
‫נגיע עוד עשר דקות, טוב? ביי.
‫אוכל לפגוש דגים בכל מקום
‫כן, הייתי מטייל מתחת לים
‫אבל לא נראה לי שהייתי רוצה לחיות שם
‫אלי תגיע בקרוב.
‫אבל אין הרבה מה לעשות ‫כשכל החברים שלך הם דגים
‫הצדפה והשבלול הם לא באמת בני משפחתי
‫אז אני לא רוצה לחיות מתחת לים
‫הייתי רוצה לבקר בג'ונגל ‫ולשמוע את שאגת האריה
‫לחזור אחורה בזמן ולפגוש דינוזאור
‫ישנם כל כך הרבה מקומות משונים ‫שהייתי רוצה להיות בהם
‫אבל לא להישאר בהם
‫אז אם אבקר בירח
‫ארקוד על קרן אורו ואז
‫אביע משאלה מול כוכב נופל
‫ואבקש לחזור הביתה
‫למרות שהייתי רוצה ‫לראות את כדור הארץ מלמעלה
‫הייתי מתגעגע לכל המקומות ‫והאנשים שאני אוהב
‫אז למרות שאלך, אשוב הביתה בקרוב
‫כי אני לא רוצה לחיות על הירח
‫לא, אני לא רוצה לחיות
‫על הירח
‫על מה אתה מסתכל? אתה רואה את הבלון שלך?
‫רואה את הבלון? הוא בשבילך.
‫אנחנו תיכף בבית, אלוף. כמעט הגענו.
‫בסדר.
‫טוב.
‫היי, חבר'ה.
‫היי. ‫-מה שלום הנכד האהוב עליי?
‫הנה.
‫מוכן לבקבוק? ‫-היי, היי.
‫בוא, תינוקי. בוא. תפסתי אותך, תפסתי אותך.
‫מי ילד יפהפה?
‫היי, שלום. היי.
‫אני אענה.
‫הלו? ‫-היי.
‫היי.
‫איך הולך? ‫-נהדר.
‫חזרנו הרגע מחנות הנעליים.
‫והבחור הקטן שלנו ‫עם הרגליים השמנמנות במידה 20.
‫נעליים רחבות, לתינוקות.
‫תקשיבי.
‫אני לא אאחר הלילה.
‫אני איפגש עם החבר'ה אחרי העבודה ‫ואחזור במחצית, טוב?
‫האמת היא שאני רוצה ללכת איתך הערב.
‫אימא שלי עשתה כביסה וסידרה את הכריות,
‫והיא נותנת לטדי בקבוק ממש כרגע,
‫אז מאחר שכבר ביקשת ממנה לעמוד על המשמר,
‫כדאי שננצל את זה.
‫ג'ול, זה מצב זמני, כן?
‫רק עד שתהיי מספיק חזקה לטפל בטדי לבד.
‫לעזאזל, אז לנצח?
‫את בטוחה שאת מוכנה לראות את לוסי?
‫כן, אני רוצה.
‫אני צריכה ללכת.
‫טוב.
‫ניפגש בחוץ. ‫-בסדר, נתראה בקרוב.
‫אני אוהב אותך.
‫אני אוהבת אותך. ביי.
‫אני אעבור ניתוח פלסטי.
‫מה פתאום? זה מגוחך, אימא.
‫היה תור פנוי ביום ההולדת של טדי.
‫היום עם הכי הרבה מזל בשנה כולה.
‫אבל אז חשבתי שאולי תצטרכי אותי למסיבה שלו.
‫מסיבה? איזו מסיבה?
‫אין לו חברים, את מי נזמין?
‫אבל לך יש. ‫בחייך, זו תהיה יופי של התחלה חדשה.
‫תארחו אנשים וכולם יראו שאת בסדר.
‫וככה יהיה לאבא שלך קל לחזור.
‫את יודעת שהוא אוהב אותך מאוד.
‫אימא, אני אוהבת אותך, אבל את חייבת ‫להפסיק לעמוד מחוץ למקלחת.
‫שלום, גברת דיוויס.
‫אני ד"ר סילבסטר.
‫אני פסיכיאטר כאן בבית החולים. ‫-הבן שלי בסדר?
‫כן, הוא בסדר גמור.
‫הוא חמוד, הקטנצ'יק. ‫הוא מחכה לך בבית עם בעלך.
‫גיסתי תהרוג אותי.
‫לא, לא.
‫הם ממש רוצים לראות אותך,
‫אבל חשבתי שכדאי שנדבר קודם.
‫זה בסדר? ‫-כן.
‫טוב.
‫תוכלי לספר לי מה קרה?
‫זו הפעם הראשונה שניסית להתאבד?
‫כן.
‫היית קרובה לכך בעבר? חשבת על זה פעם?
‫אני חושבת על זה כל הזמן.
‫מתי זה התחיל?
‫זה בא והולך מאז כיתה א'.
‫אז הדברים התחילו להשתנות.
‫באיזה אופן?
‫הכול היה מעורפל.
‫הזיכרון מעורפל. אני לא יודעת איך להסביר.
‫יש במשפחה שלך היסטוריה של מחלות נפש? ‫-לא.
‫זה לא נכון.
‫אימא שלי הייתה אומרת שאבא שלי חולה נפש.
‫בעלי היה אומר
‫שמחלת הנפש של אבא שלי ‫ממש מזכירה התנהגות של מניאק.
‫מה לגבי התקופה האחרונה?
‫איך היית בזמן ההיריון?
‫הסתדרתי.
‫ואחרי שילדת?
‫הכול היה פחות או יותר
‫אותו הדבר שחוויתי במשך רוב חיי.
‫הרגשתי מפונקת וחלשה מדי.
‫כאילו שכל אישה אחרת תוכל ‫לדאוג לטדי יותר טוב ממני.
‫לשניהם.
‫כן.
‫אולי את לא זוכרת, אבל בשנות השבעים
‫היו שמועות על זה ‫שיש במסטיקים האלה ביצי עכביש.
‫ואנשים פשוט הפסיקו ללעוס אותם.
‫לזמן מה באמת חשבתי שזה נכון.
‫אפילו אחרי שפרסמו על זה כתבה ‫ב"ניו יורק טיימס"
‫וידעתי שזה לא נכון, ‫עדיין לא הייתי מסוגל ללעוס אותם.
‫מצחיק איך שזה קורה. ‫שמועה מתחילה, אתה מאמין לה,
‫ואז אתה מגלה שזה לא נכון, ואתה עדיין ‫לא מסוגל לשים את המסטיק הארור בפה.
‫ורק לפני כמה ימים,
‫הייתי בבית המרקחת עם הבת שלי, ‫ואמרתי לה לבחור ממתק.
‫ותראי מה זה, היא בחרה את זה.
‫כן, זה ורוד, בגובה העיניים. בטח.
‫אבל אז, פתאום, חשבתי לעצמי:
‫"רגע, היא עדיין קטנה מכדי ללעוס מסטיק.
‫"היא תיחנק".
‫ואז חשבתי לעצמי, "אתה איש רפואה. ‫אתה יודע שהיא לא תיחנק. זה מטורף".
‫ואז נפל לי האסימון.
‫זה היה בגלל הפחד ‫הבלתי רציונלי שלי מביצי עכביש.
‫אחרי כל השנים האלו.
‫אני מניח שכולנו צריכים ללמוד ‫איפה באמת נמצאות ביצי העכביש.
‫ואולי חשוב מכך, איפה הן לא נמצאות.
‫מי ילד רעב?
‫אתה אוכל כל כך יפה.
‫בבקשה.
‫אתה ילד טוב. ‫-אימא, תוכלי לעזור לי? בבקשה.
‫בטח.
‫אני לא מצליחה.
‫אני צריכה לספר אותך, חבר.
‫אפשר לקחת אותו למספרה. ‫-את פוחדת לתת לי מספריים?
‫לא, אני פוחדת שהוא ייראה מכוער.
‫הוא לא ייראה מכוער. ‫-הנה.
‫יופי, זה מכסה הכול.
‫היה צריך רק כמה צמידי חרוזים.
‫היי, חבוב. היי.
‫אה, תראי. ‫-מתוק שלי.
‫תראי.
‫אלוהים.
‫ככה הפרצוף שלי ייראה.
‫והולכים לשייף את הסחוס.
‫כלומר, לכולם מתנפח קצת האף עם הגיל.
‫והשיניים זזות.
‫יום אחד, אם לא אהיה פה, ‫אני רוצה שתשימי לב לאף ולשיניים שלך.
‫אלה סימנים מסגירים. הבנת?
‫רוצה להאכיל אותו?
‫זה בסדר, פעם אחרת. פעם אחרת.
‫לא כדאי שתאחרי. ‫-כן.
‫לכי ליהנות עם בעלך.
‫אל תדאגי. אני פה.
‫כן, אתה יכול לקבל עוד ביס.
‫כן. ‫-סליחה. את יפהפייה, אימא.
‫בלי הרמות פנים, טוב?
‫את תיראי כמו חייזר. אני אוהבת אותך מאוד.
‫אני איראה צעירה בעשר שנים. ‫-אוהבת אותך, אוהבת אותך.
‫תיהני. תיהני.
‫טוב, אני הולכת.
‫היי, ג'ול.
‫כן?
‫את חושבת שהוא בסדר, נכון?
‫כלומר, את לא חושבת שקרה לו משהו, נכון?
‫אבא? לא, אני לא מודאגת לגביו.
‫כי תמיד הצלחתי ליצור איתו קשר, ‫ועכשיו אני לא מצליחה.
‫אולי הוא לא רוצה שימצאו אותו.
‫רוצה עוד ביס? ‫-אוהבת אתכם.
‫אם תנשק גברת עם יוקלילי
‫ותבטיח תמיד לומר אמת
‫אני נועלת!
‫אם היא תראה עוד גברת יוקלילי סביבך
‫אולי היא תבכה
‫אולי היא תיאנח
‫אולי היא תמצא...
‫אלוהים. תחזיקי מעמד, תחזיקי מעמד.
‫הגעת.
‫את בסדר?
‫כן, קטן עליי.
‫קטן עלייך? ‫-כן.
‫היי. ‫-היי, תראי אותך.
‫טוב לראות אותך. ‫-כן.
‫היי, חבר. טוב לראות אותך.
‫אז מה דעתך? הוא יעשה את זה?
‫זה שוויון רצחני. ‫-תקשיבי לבעלך, אה?
‫תמיד אופטימי, לעזאזל. ‫-אתה לא צריך להגיד לי.
‫קדימה, בואו נשב. לוסי פה.
‫היי, אחות. ‫-היי.
‫טוב, שתייה. רוצים לשתות?
‫כן. ‫-בירות, אה?
‫מה שותים? ‫-היי, אפשר ארבעה בקבוקי קורונה עם ליים?
‫אתם רוצים... עם אקסטרה ליים. תודה.
‫אין בעיה. ‫-כן.
‫בטח. ‫-נשמע טוב.
‫כן.
‫הזמנתי מתאבנים, טוב?
‫הזמנתי כבר נקניקיות קטנות ונאצ'וס.
‫מעולה. טעים. ‫-תודה.
‫טעים, טעים.
‫תודה.
‫אתם יודעים מי זה של סילברסטיין, נכון? ‫הוא כתב את "העץ הנדיב".
‫בטח. ‫-כן. הוא אחד הגיבורים שלי.
‫יש את שולץ, סוס, סנדק, ‫הנס כריסטיאן אנדרסן.
‫אבל לא משנה. בכל מקרה, ‫לפני שהוא היה מפורסם,
‫הוא מכר נקניקיות ‫עבור ה"ווייט סוקס" וה"שיקגו קאבס".
‫זה כמו לעבוד עבור ה"מטס" וה"יאנקיז".
‫כן, ואז כשהוא התפרסם,
‫מראיין שאל אותו מה הוא למד, ו...
‫הוא אמר שכולם אוהבים קטשופ.
‫כולם אוהבים חרדל.
‫כן, זהו זה. זה מה שהוא למד.
‫חרדל.
‫סיימת עם הסיפור הזה?
‫אכפת לך אם אחליף נושא בזריזות?
‫אני רק תוהה... ‫-די.
‫בבקשה. תנו לה לומר מה שהיא רוצה לומר.
‫חשבת אי פעם מה זה יעשה לנו?
‫אלי חשבה שהיא מגיעה אליכם לשחק.
‫טוב, תפסיקי. ‫-טוב.
‫איך הבית?
‫אהבת את הבית? הוא נחמד, נכון?
‫לא. ‫-מה?
‫מה?
‫הלכתי לראות בית שמוצע למכירה ‫בקצה הרחוב שלהם.
‫הוא ממש נחמד, יש חצר גדולה.
‫המחיר טוב.
‫יש מתקן כדורסל.
‫תוכלי לראות את טדי משחק מהחלון במטבח.
‫בתים מפחידים אותי.
‫ואני מתה על הדירה שלנו. אני מאושרת שם.
‫אני באמת מאושרת שם. ‫-עכשיו אני מבולבלת, סליחה.
‫בסדר. ‫-את אומרת שאת מאושרת שם?
‫טוב, חבר'ה. ‫-אני ממש מבולבלת. ממש מבולבלת.
‫אני מצטערת, פשוט העניין הוא שתמיד... ‫תמיד מדובר רק בך, ג'ולי.
‫אף פעם לא מדובר בו.
‫שאלת אותו בכלל איך הוא הרגיש?
‫תשאלי אותו. תשאלי מה הוא עשה כל לילה ‫כשהיית בבית החולים.
‫תגיד לה מה עשית.
‫אני חושב שמעבר יעשה לנו טוב, זה הכול.
‫הוא חזר הביתה אחרי העבודה, ‫אחרי שביקר אותך בבית החולים,
‫אחרי שהשכיב את הבן שלך לישון, ‫ואת יודעת מה הוא עשה?
‫הוא קרצף את השטיח.
‫זה הקטע עם דם, ג'ולי. ‫הדם שלך לא ירד מהשטיח.
‫לאן את הולכת? ‫-יש לי פיפי.
‫את מרוצה? ‫-את רצינית, לוס?
‫תן לי.
‫ג'ול?
‫פרחים למכירה
‫כן! מוכנה?
‫זה נראה מטורף. ‫-מוכנה?
‫אחת, שתיים...
‫היי, מדבר רון.
‫תשאירו הודעה ואחזור אליכם בהקדם...
‫למה את פוחדת מבתים?
‫בתים הם נהדרים. כולם אוהבים בתים.
‫נגיד שאתה תהיה בצד אחד של הבית ‫ואני אהיה בצד השני,
‫ואני אקרא בשמך ולא תשמע אותי. מה נעשה?
‫נקנה מכשירי קשר?
‫ואם תהיה סערת ברקים ואתה תהיה בעיר,
‫וטדי ואני נהיה לבד בבית?
‫אני אסע הביתה.
‫ומה אם תהיה לך תאונה?
‫אז אני אצלע לרכבת ואלך עד הבית.
‫מה אם נעבור לשם ותפסיק לאהוב אותי?
‫טוב...
‫אי אפשר ממש להאשים בזה את הבית.
‫ג'ול.
‫אני לעולם לא אפסיק לאהוב אותך.
‫תשמעי. אני מבטיח שאעלה על גג הבית שלנו
‫ואעשן איתך סיגריות בסתר.
‫כלומר, את תזכי לראות שוב את הכוכבים.
‫המצב משתפר.
‫תראה.
‫יש לי פה ילד יום הולדת ‫שמתרגש מאוד לראות את אימא שלו.
‫יום הולדת שמח, מתוק שלי. ‫-כן.
‫היי, אלוף.
‫יום הולדת שמח.
‫אתה אוהב את השלט שלך?
‫כתוב, "יום הולדת שמח, טדי הדובי". ‫אימא הכינה אותו.
‫היא בדיוק סיימה להכין אותו. ‫רוצה לראות מה קניתי לך?
‫רוצה מתנות? ‫-רוצה לראות?
‫טוב. ‫-בסדר, מה יש לנו פה?
‫מה זה?
‫הפתעה מתוצרת בית?
‫זה מוגזם? ‫-לא.
‫מוצא חן בעיניו. ‫-מוצא חן בעיניו.
‫כן?
‫חמוד מאוד.
‫זה לא יום ההולדת שלי. ‫-תפתח.
‫ספר פינקי הבא יהיה על תקווה.
‫תודה.
‫הצלחנו להגיע לגיל שנה.
‫מה דעתך?
‫הצלחנו להגיע לגיל שנה.
‫סליחה שאני כל כך שעירה.
‫אני רואה חמישים כאלה כל יום.
‫הוא יצטרך לעשות קולות של צב ‫כדי שאני אשים לב.
‫טוב.
‫זהו זה.
‫את יכולה לשבת.
‫היום יש לטדי יום הולדת. היום, כן. ‫-אתם מארגנים חגיגה כלשהי?
‫הוא יאכל הערב עוגת שוקולד בפעם הראשונה.
‫אני הולכת לאפות לו את העוגה. ‫-מדהים.
‫עליי לומר לך שהתחלתי לשאול אימהות טריות
‫איך הן מרגישות כשהן נכנסות. ‫לא רק מבחינה גופנית, אלא באמת
‫מה שלומן.
‫בזכותך.
‫טוב מאוד.
‫איך הולך לך עם התרופות נוגדות הדיכאון?
‫טוב, אתה יודע?
‫הסתובבתי בעולם של שחור ולבן,
‫ועכשיו אני רק מתחילה ‫לראות שוב צבעים, אז...
‫יופי. ‫-כן.
‫ומה עם המחזור שלך? עדיין מחסל אותך?
‫אתה יודע מה הצד החיובי?
‫לצערי לא קיבלתי מחזור,
‫ועברו בערך חודשיים.
‫אולי זה בגלל אובדן הדם.
‫הגיוני.
‫טוב, יופי. אני אבקש מברברה לקחת דגימות דם
‫ולתת לך לעשות בדיקת שתן. את יודעת איך זה.
‫בסדר.
‫אני חוזר עוד דקה.
‫בסדר.
‫מתי?
‫אוקטובר.
‫אוקטובר זה בקרוב.
‫פירורי לחם.
‫טוב, יופי.
‫כן.
‫לא ידעתי שיש כל כך הרבה סוגים.
‫זה לא אותו הדבר? אותו הדבר.
‫בסדר.
‫אני פשוט אקח את אלה. לא, את אלה. בסדר.
‫ותמצית וניל,
‫ואז יש לנו סודה, וסיימנו.
‫אני צריכה למצוא מים לאבא.
‫הוא מת על סודה.
‫תוכל לעזור לי.
‫יש פה המון אפשרויות.
‫זה לא כזה קשה. בסדר.
‫החנות תיסגר בקרוב.
‫זה לא כל כך קשה. זה לא כל כך קשה.
‫גברתי?
‫גברתי.
‫גברתי, עוד לא שילמת.
‫גברתי, את צריכה לשלם.
‫טדי, עזוב את הלימון, מותק.
‫בוא. ילד טוב.
‫טדי, לא שילמנו על זה.
‫היי.
‫באנו לפגישה עם ד"ר סילבסטר. ‫בשביל ג'ולי דיוויס. אני איתן דיוויס.
‫אני מבינה מה אתה אומר, ‫אבל אני פשוט לא מסוגלת.
‫לא שתיתי כוס יין או דיאט קולה
‫כשהייתי בהיריון עם טדי. ‫לא שתיתי קפה ולא עישנתי.
‫אם היית חולת סוכרת, ‫היית מפסיקה ליטול תרופות?
‫זה לא אותו הדבר.
‫יש תחושה שאנחנו מנהלים פה דיון, חבר'ה. ‫אבל זה לא המצב.
‫בסדר? את חייבת להמשיך ליטול ‫את התרופה נוגדת הדיכאון.
‫את יכולה להפסיק,
‫ויכול להיות שהורמוני ההיריון יגנו עלייך.
‫אבל אחר כך, כשתחזרי אל התרופה, ‫ייתכן שהיא לא תעבוד.
‫או שייקח לה יותר מדי זמן לעבוד.
‫זה לא סיכון ששווה לקחת, נכון?
‫אני יודע שאת אישה חזקה מאוד.
‫אני יודע שאת רוצה שזה יספיק.
‫אבל גם אם את חזקה ‫כמו הרקולס בכבודו ובעצמו,
‫מי שנופל לבריכה ולא יודע לשחות,
‫הולך לטבוע.
‫אבל אני יודעת לשחות.
‫אתם יודעים, כשהייתי במכללה, ‫ראיתי בעצמי משורר
‫כי יצאתי עם משוררת בשנה ג'.
‫נהגנו להקריא שירה זו לזה ‫בכל לילה לפני השינה.
‫וערב אחד החברה שלי הקריאה לי
‫את השיר הזה.
‫הוא הותיר עליי חותם משמעותי.
‫"אחיך הקטן גורם לבלון שלו ליילל כמו חתול.
‫"נראה שהוא רואה
‫"בצידו השני עולם ורוד ומצחיק ‫שייתכן שירצה לאכול,
‫"אז הוא נוגס, ואז מתיישב,
‫"קנקן שמן
‫"המתבונן בעולם צלול כמים.
‫"קרע אדום באגרופו הקטנטן".
‫ידעתי שגם אם אנסה במשך כל שארית חיי,
‫לעולם לא אכתוב שורה מוצלחת כזו.
‫זה היה אחד השירים האחרונים ‫שכתבה סילביה פלאת
‫לפני שהיא התאבדה.
‫אני זוכר שחשבתי לעצמי:
‫"איך מישהי ‫שרואה כל כך הרבה חיים ותקווה בבלון
‫"מסוגלת לאפות עוגיות לילדים שלה ‫ואז לדחוף את הראש שלה לתנור?"
‫איך זה ייתכן?
‫כי היא ידעה כמה יופי היא מותירה מאחוריה,
‫אבל הכאב היה כל כך גדול, ‫שהמוות הפך לאפשרות היחידה שלה.
‫בואי נחכה.
‫נחכה?
‫בואי נחכה.
‫בואי ניתן לטדי לסיים עם החיתולים. ‫אף אחד לא ישפוט אותך על זה.
‫אף אחד לא ידע בכלל.
‫אני אדע.
‫ג'ול, תקשיבי לו.
‫בפעם האחרונה, היה לנו מזל.
‫את יכולה לכעוס עליי, זה בסדר.
‫אני שונאת שאתה עושה את זה, איתן. ‫שאתה נותן לי רשות לכעוס עליך.
‫אני אכעס עליך אם ארצה לכעוס עליך. ‫וגם אתה יכול לכעוס עליי.
‫לא נכון.
‫אסור לי לכעוס עלייך.
‫לא השארת לי מקום לכעס כלפייך.
‫את דאגת שזה יקרה.
‫וואו, זה לא הוגן.
‫הוגן? את רצינית?
‫רוצה לדבר על מה שהוגן?
‫ככה חשבתי.
‫קדימה.
‫בסדר.
‫בסדר?
‫בסדר.
‫הטוב מנצח
‫היי. מישהו מהשוק הביא את זה.
‫תודה.
‫טוב.
‫טוב שחזרת.
‫היי, הקטור.
‫זה בסדר.
‫יהיה בסדר.
‫יהיה לנו תינוק נוסף, ובדיוק כמו עם טדי,
‫לא נוכל לזכור איך היה העולם בלעדיו.
‫או בלעדיה.
‫זה דבר טוב.
‫כן.
‫זה טוב.
‫ועוד שניים.
‫היי, חבר.
‫בחיי. באמת?
‫טוב, מה שלומה?
‫נהדר. אני יוצא לשם עכשיו. ‫יש לי את כל מה שהיא ביקשה.
‫כן, גם את זה.
‫טוב, נתראה בקרוב. תתקשר אם יש עדכונים.
‫טוב. אוהב אותך, ביי.
‫בסדר.
‫מוצא חן בעיניך?
‫עצים? כן.
‫יהיה פה שקט.
‫את תתרגלי לזה.
‫אתה חושב שהאנשים שגרו פה היו מאושרים?
‫כנראה שכן.
‫אתה חושב שאנחנו נהיה מאושרים פה?
‫האמת היא שכן.
‫אני חושב שנהיה פה ממש מאושרים.
‫גם אני.
‫הריאות מתפתחות כמו שצריך.
‫פעילות הלב מצוינת. עשר אצבעות בידיים, ‫עשר אצבעות ברגליים, ו...
‫אחרון חביב... נו כבר, נודניק.
‫הנה, כן.
‫רוצים לדעת את המין?
‫כן. ‫-לא.
‫אולי אני אכתוב אותו על פתק,
‫ותסתכלו עליו כשתהיו מוכנים?
‫או שלא.
‫זה בשביל אלבום התמונות שלכם.
‫ונתראה בעוד חודש.
‫הכול נהדר.
‫היא נהדרת.
‫תודה, דוקטור. ‫-תודה.
‫עשר אצבעות ידיים, עשר אצבעות רגליים. ‫-עשר אצבעות ידיים, עשר אצבעות רגליים.
‫שלום. ‫-היי.
‫היי.
‫פעמיים טעם תות. ‫-כן.
‫פעמיים תות. ‫-פעמיים תות, אין בעיה.
‫תודה.
‫הנה שניים. זה בשבילך, תודה.
‫כן.
‫אל תפיל אותה. ‫-למה שאני אפיל אותה?
‫נכון מאוד, זהו זה. ‫מה הגדולות והחזקות האלה?
‫הרגליים החזקות שלי.
‫תראו איך אני מכווץ את...
‫איזו מילה אנחנו מחפשים? ‫-תודה. אני מכווץ את...
‫תודה. אני מכווץ את... מה?
‫מוכנה? היי, קדימה. הנה.
‫היי, תראי.
‫מה היא עושה?
‫הכירו את ג'ולי דיוויס
‫"העולם היה אפל ואפור, ופינקי פחדה.
‫"אבל היא הייתה גם אמיצה מאוד.
‫"פינקי טיפסה צעד אחר צעד אל ראש המגדל.
‫"היא תחבה את האצבע ‫לתוך חור המנעול, וסובבה.
‫"והפעמון החל לצלצל ולרטוט.
‫"חיות הקרוסלה החלו להסתובב,
‫"ולפתע שטפה אותם קשת בענן גדולת ממדים.
‫"השמיים הכחילו, הדשא הוריק.
‫"פרחים צצו בוורוד, סגול, צהוב ואדום.
‫"העולם התבהר והתמלא בצבעים.
‫"ופינקי כבר לא פחדה יותר".
‫תרימו את היד אם אתם פוחדים מהחושך.
‫אני. ‫-אתם פוחדים מהחושך?
‫כן. ‫-למה?
‫מפלצות. ‫-מפלצות.
‫אז מה אתם עושים?
‫אימא שלי אומרת שלכולם יש מפלצות בתוך הראש.
‫אז כשהמפלצת שלי יוצאת בלילות,
‫אני צריכה פשוט ‫לעצום עיניים ולומר לה להסתלק.
‫וזה עובד?
‫לפעמים. ‫-לפעמים.
‫אתם יודעים, כשאני הייתי בגילכם, ‫גם אני פחדתי מאוד ממפלצות.
‫לפני המיטה, נהגתי לגשת לחלון ‫ולהביט החוצה אל הכוכבים.
‫בחרתי כוכב והבעתי משאלה.
‫והמשאלה שלי הייתה לקבל חברה.
‫רציתי חברה שתתמוך בי ותישאר לצידי.
‫רציתי שיהיה לי למי לספר סודות.
‫מישהי שתעזור לי לקטול את המפלצות.
‫ולקח לי המון זמן למצוא חברה שכזו,
‫כי היא לא הייתה קיימת.
‫הייתי צריכה ליצור אותה בחלומות.
‫ועכשיו היא...
‫היא תמיד לצידי.
‫יש לי רעיון.
‫אולי כל אחד מאיתנו יצייר קוטל מפלצות משלו?
‫מה דעתכם?
‫כשהייתי קטן, חשבתי שבתוך כל שעון יש שדון
‫והוא זה שגורם לו לפעול.
‫באמת? ‫-התחלתי לדאוג,
‫"מה אם הוא נרדם?" ‫אז ניסיתי להישאר ער כמה שיותר זמן
‫כדי לוודא שהשדון נשאר ער ‫והזמן ימשיך לעבור.
‫זו המון אחריות על הכתפיים של שדון קטן.
‫כן.
‫הייתי ילד מצחיק.
‫מה המין?
‫את בטוחה? ‫-כן.
‫כן.
‫אמרת לי לא לספר לך.
‫אז תגיד לי אם זה בן, ואל תגיד לי אם זו בת.
‫בסדר.
‫זו בת? ‫-כן.
‫ילדה קטנה. ‫-כן.
‫שלום, ילדונת. ‫-ילדונת.
‫תהיה לנו בת.
‫לא יכולה...
‫לא יכולה להיות לי בת.
‫מה אם לא אמצא חן בעיניה?
‫היא תמות עלייך. ‫-אולי השיער שלי לא ימצא חן בעיניה.
‫אולי היא לא תאהב את השיער שלי? ‫-היא תמות עליו.
‫הקול שלי. מה אם היא לא תאהב אותו?
‫מה אם היא תירתע מהקול שלי? אלוהים.
‫ג'ולי, ג'ולי, ג'ולי. תנשמי עמוק. היי.
‫אני... ‫-היי, היי. תסתכלי עליי.
‫זה יפהפה. זה מדהים.
‫היי, היי.
‫ג'ולי, ג'ולי. היי, זה בסדר.
‫זה בסדר, היי. תסתכלי עליי. הכול יהיה בסדר.
‫זה בסדר, תנשמי עמוק.
‫בסדר? זה בסדר, הכול יהיה טוב.
‫הכול יהיה בסדר.
‫תספרי לו. תספרי לו מה קרה היום בפארק.
‫אני לא... ‫-תספרי לו, ג'ולי.
‫אני חושבת שהוא מנפח את העניין הזה.
‫הכול קל לי, נכון? כל היום אני רק דואג ‫ושואל את עצמי אם היא בסדר.
‫ואין לי מושג ‫כי היא יודעת להעמיד פנים כל כך טוב.
‫אבל לרגע, ראיתי היום...
‫היא לא הצליחה להעמיד פנים, ‫ואני יודע שהיא לא בסדר.
‫היא לא בסדר. ‫-אני...
‫אני רגשנית בגלל שאני בהיריון, ‫ואני חושבת שזה די נורמלי.
‫אל תגידי את זה. אל תשקרי.
‫סליחה?
‫אני לא השקרנית.
‫מה זאת אומרת? איך אני משקר בדיוק?
‫איך אני משקר?
‫למה אתה אוהב אותי?
‫תסתכל עליי.
‫כל מה שאתה רוצה לעשות כל הזמן ‫זה להביט לי בעיניים,
‫ועכשיו אתה מסיט את המבט?
‫כי זה מפחיד, נכון?
‫ואמרתי לך.
‫אמרתי לך שאתה תסיט מבט. הזהרתי אותו.
‫שאם הוא יראה אותי, ‫שאם הוא באמת יראה כמה אני מכוערת,
‫שלא תהיה לך ברירה אלא להסיט את המבט.
‫וצדקתי.
‫לכן אתה השקרן.
‫למה שלא תנסי לספר לו ‫מה קרה באותו יום, ג'ולי?
‫"ביי, רכבות". מוכן?
‫מוכן? נספור עד שלוש ונגיד "ביי, רכבות".
‫כל פעם שאני לבד, ‫אני פוחדת שיקרה לטדי משהו רע.
‫עכשיו תגיד "ביי, מטבח". ביי, מטבח.
‫כל פעם שאני מאכילה אותו, ‫אני פוחדת שהוא ייחנק למוות.
‫תודה, כן.
‫כשאני רואה מישהו עם קנקן תה או מים חמים,
‫אני פוחדת שהם יישפכו עליו
‫והוא ייפגע כי לא הגנתי עליו.
‫הכול ארוז. מוכנה?
‫אני צריכה דקה.
‫בסדר.
‫נהיה למטה.
‫כל פעם שאני עושה לו אמבטיה, ‫אני חושבת לעצמי, "מה אם הוא יטבע?
‫"מה יקרה אם אסיט את המבט לשנייה, ‫והוא יטבע?"
‫כשאני חושבת עליו מסתכל עליי
‫עם העיניים האמיצות ומלאות הביטחון שלו,
‫אני שומעת כל הזמן...
‫"את תיכשלי.
‫"בטוח שתיכשלי".
‫והמחשבה הזו, שאני אאכזב אותו...
‫ואז אני חושבת, "טוב, כולנו נכשלים.
‫"בדרך כזו או אחרת.
‫"כולנו הולכים למות".
‫אז בבוקר ההוא ידעתי שאחותך מגיעה
‫וחשבתי, "פשוט תעשי את זה.
‫"לוסי מגיעה. היא תדאג לו.
‫"פשוט תעשי את זה לפני שתשני את דעתך.
‫"כי הוא יותר בטוח בעולם בלעדייך".
‫רק את מסוגלת להישרף ממנורת טיפול באור.
‫יש לך דקה?
‫באמת, שוב?
‫בבקשה. ‫-אני...
‫אין לי מה להוסיף. ‫-רק שנייה. בחייך.
‫אלוהים. ‫-טוב.
‫אני לא בטוחה. לא נראה לי שגלוריה סטיינם ‫הייתה צובעת את החדר של הבת שלה בוורוד.
‫אבל לגלוריה סטיינם לא היו ילדים.
‫נכון, אבל מה אם ורוד דורש ממנה יותר מדי?
‫אולי היא תהיה טום-בוי ‫וורוד יגרום לה להרגיש רע עם עצמה.
‫כאילו שהיא לא מספיק ורודה.
‫את תהרסי לה איתו את החיים. ‫-אני רצינית. זה רציני.
‫זה חשוב מאוד. כאילו... ‫לא נראה לי שאני מאמינה בצבע הוורוד.
‫זה קטע? להאמין בצבע הוורוד?
‫איתן. ‫-אני לוקח את זה ברצינות רבה, טוב?
‫בכל פעם שאנחנו מדברים על זה, ‫אני לוקח את זה ברצינות רבה.
‫לא דיברנו על זה הרבה פעמים.
‫דיברנו על זה פעמים רבות.
‫טוב, יודע מה? אני מעריכה ‫את הסבלנות שלך, באמת.
‫יודעת מה? יש לי רעיון.
‫תעצמי עיניים, תושיטי יד ותצביעי על צבע.
‫קדימה.
‫תצביעי!
‫תצביעי על צבע! ‫-טוב!
‫מה זה? ורוד עלי כותרת. ‫-ורוד עלי כותרת.
‫ורוד עלי כותרת.
‫נהדר. אני אקנה תשעה ליטרים ‫של ורוד עלי כותרת, בסדר?
‫ואם הוא לא ימצא חן בעינייך, אני אצבע מחדש.
‫בסדר? ‫-כן.
‫כדאי שנלביש את טדי ונלך לשם.
‫אני נראית נורמלית?
‫לא הייתי מגזים עד כדי כך.
‫שחצן.
‫חבר'ה, זה כל כך חמוד. תודה.
‫אין בעד מה.
‫בבקשה, אל תדאגי. אלי נהדרת איתו.
‫אני יודעת.
‫טוב, קדימה.
‫תודה. תסתכל על הכדור.
‫טוב, תה קר?
‫כן, בבקשה.
‫לא, תודה.
‫למה? לא יקרה שום דבר רע.
‫קצת קפאין עשוי לעזור לך.
‫אני מקנאת. ‫-כן.
‫ניק ואני לא רוצים עוד ילדים, ‫ויש בזה דברים נהדרים.
‫אין חיתולים.
‫אבל אני מתגעגעת לתקופה שהיה לנו תינוק.
‫אני מתגעגעת לתחושת ההנקה.
‫אלוהים, אני מתה על זה.
‫נראה לך שתניקי?
‫זה בטוח? זה בסדר? את יכולה להניק והכול?
‫את בטוחה?
‫אני לא שופטת. ‫-אם הוא...
‫אני לא שופטת.
‫השתגעת, אחותי? אני אומרת...
‫כן, לגמרי. ‫-אני יודעת.
‫טדי!
‫היי, סליחה. סליחה, תוכלו להיזהר?
‫בוא לפה, בוא לפה.
‫זה בסדר.
‫היי. את בסדר?
‫כן, כדאי שנלך. כדאי שנלך.
‫בסדר. ‫-קדימה. בסדר.
‫סליחה, מותק.
‫סליחה, סליחה. קדימה, קטנצ'יק.
‫אני יודעת שאני לא בסדר, ‫ושאני צריכה את התרופות.
‫אבל אני מרגישה שאני מאכזבת אותה.
‫ג'ול, המון אנשים שתו פורמולה ‫והם עדיין אוהבים את האימהות שלהם.
‫נכון?
‫את תהיי אימא נהדרת, לא משנה מה.
‫גם אם תניקי וגם אם לא, טוב?
‫אני לא יודעת איך אני אמורה ‫לגרום לה להרגיש שהיא קרובה אליי.
‫אני לא יודעת איך אני אמורה ‫לגרום לה להרגיש בטוחה.
‫כמה מחירים היא תצטרך לשלם ‫על זה שאני אימא שלה, איתן?
‫לפעמים אני עוצמת עיניים ומדמיינת אותה,
‫כשהיא רצה בשדה פרחים בשמלה לבנה,
‫בזרועות פתוחות, ואני חושבת לעצמי, ‫"זה מה שאני רוצה להעניק לה". אתה מבין?
‫אני רוצה להעניק לה ‫את היכולת לצחוק ללא פחד.
‫ואז אני חושבת...
‫"איך אלמד אותה את זה...
‫"כשאני לא יודעת בעצמי?"
‫אני לא מצליחה לזכור איך זה...
‫לצחוק ככה.
‫שלום, חבר. עבר זמן מה. אלוהים.
‫אם מצאתם אותי, תחזירו אותי לג'ולי, בבקשה
‫תגיד לי כמה רחוק עפת.
‫תוכל לשיר לי שיר ערש, אבא'לה?
‫"פרח הלילה", נכון?
‫בואי לפה.
‫אפשר להביע משאלה?
‫בטח שכן.
‫מה ביקשת?
‫שתמיד תאהב אותי.
‫מתוקה.
‫לעולם לא תצטרכי לבזבז על כך משאלה.
‫אני אוהב אותך לנצח.
‫היי, רוזי. בואי נתכונן ללכת למיטה.
‫רוזי.
‫היי, רוזי.
‫אז אני יכולה להביע משאלה?
‫למה עשית את זה? למה עשית את זה?
‫תסתכלי עליי! נראה לך שזה כאב?
‫היי.
‫את צריכה לאכול משהו.
‫קדימה. ‫-הוא במיטה?
‫כן. ‫-בסדר.
‫הוא במיטה. הכנתי לך ארוחת ערב.
‫עשיתי הכול.
‫תוכלי לספר לי חלק קטן מהסיפור?
‫לא משנה איזה.
‫הכנתי לך פה פיקניק לאור הירח. ‫בחייך. אני צריך סיפור קטן.
‫זה הדבר האהוב עליי.
‫הכנת פנקייקים מעולים.
‫תודה, אני די גאה בהם.
‫טוב, הסיפור נקרא ‫"פינקי טינקרבינק מצילה את הכוכבים".
‫אני מת על זה.
‫כן? ‫-כן.
‫היה הייתה מפלצת כוכבים.
‫והיא החלה לתלוש ‫את הכוכבים מהשמיים, בזה אחר זה.
‫בכל פעם שהיא לקחה כוכב, ‫היא הצמידה אותה לחזה שלה.
‫הכוכב נכנס אל תוך גופה ‫ואז נוצץ מתוך בטנה, באור בהיר ביותר.
‫והגיבורה שלנו, ‫ילדה קטנה ששמה פינקי טינקרבינק...
‫טינקרבינק.
‫עצובה מאוד.
‫למה היא עצובה?
‫כי מפלצת הכוכבים לוקחת ‫את כל הכוכבים מהשמיים.
‫איך היא תוכל להביע משאלות?
‫אז היא מנסה להבין ‫איך להחזיר את כל הכוכבים אל השמיים.
‫והיא חושבת על...
‫"טוב, נורות נוצצות כמו כוכבים, נכון?"
‫אז היא מוציאה את כל הנורות מהמנורות בביתה,
‫ומשליכה אותן אחת אחרי השנייה אל השמיים, ‫וכולן נופלות.
‫אז היא חושבת עוד ועוד,
‫והיא מבינה שיהלומים נוצצים כמו הכוכבים.
‫אז היא תולשת את כל היהלומים מהכתר שלה,
‫לוקחת את הקלע שלה,
‫ופשוט מיידה אותם אחד אחרי השני אל השמיים.
‫והם עפו... הם עוברים אפילו את הנורות.
‫אבל הם לא עולים מספיק גבוה.
‫וכולם יורדים בחזרה אליה כמו גשם.
‫אז פינקי חושבת עוד ועוד.
‫ואז היא חושבת, ‫"לימונים. לימונים צהובים כמו הכוכבים".
‫אבל לימונים כבדים מאוד.
‫אז...
‫היא מוצאת מפוח עלים מתחת לערמת עלים ישנה
‫ומתחילה להכניס את הלימונים אל המפוח.
‫היא יורה לימונים מהמפוח שלה, ‫כי הוא כל כך עוצמתי, כן?
‫והלימונים עפים אל על, ‫עוד יותר רחוק מהיהלומים.
‫עוד יותר רחוק מהנורות, אבל לא מספיק גבוה.
‫והם נופלים בחזרה על פינקי.
‫היא לא ידעה מה לעשות
‫כי לא נותרו משאלות. לא רק לה,
‫אלא לכל ילדי העולם הקטנים. וגם לגדולים.
‫ללא כוכבים, ‫העולם יהיה מקום אפל וחסר תקווה.
‫אז מה היא ביקשה?
‫טוב, ג'ולי. כשתהיי מוכנה, ‫אני אבקש שתדחפי חזק עוד פעם אחת.
‫בסדר, בסדר. ‫-תדחפי.
‫תמשיכי לדחוף.
‫בכל הכוח.
‫חזק יותר. תמשיכי לדחוף. תמשיכי. ‫-יופי, מתוקה.
‫תמשיכי לדחוף. ‫-תדחפי.
‫מה?
‫יצאה לך מוצלחת.
‫היא בסדר? היא בסדר?
‫היא בסדר. זה בסדר. ‫-טוב.
‫לא היה כל כך נורא, נכון?
‫היא מושלמת.
‫היא יפהפייה.
‫היא מושלמת.
‫היא כל כך מושלמת.
‫זה נגמר.
‫אימא תעשה את זה בשבילך, טוב?
‫כן.
‫את יכולה לקבל את זה, מותק.
‫את יודעת, אין שום פסול בבקבוק.
‫תינוקות.
‫הם באים אל העולם ובוטחים כל כך, מה?
‫אני זוכרת כשאת נולדת, שאת...
‫הסתכלת עליי,
‫כאילו את מאמינה שאני יודעת את כל התשובות.
‫ואני זוכרת שחשבתי לעצמי כמה את אמיצה...
‫שאת מאמינה בזה.
‫ג'ול.
‫אני מצטערת שלא ידעתי את כל התשובות.
‫אני יודעת, אימא.
‫אבל את יודעת.
‫תמיד ידעת.
‫זו הייתה הטעות שלי.
‫פניתי אלייך כדי לקבל תשובות.
‫אבל את מסוגלת, ג'ולי.
‫את מסוגלת.
‫היא תהיה בסדר.
‫את תהיי בסדר.
‫לעזאזל, אפילו אני אהיה בסדר.
‫רק תחשבי על כל האלמנות בעולם ‫שרק מתות להתחתן מחדש.
‫אני אוהבת אותך, אימא.
‫את התינוקת שלי.
‫יש לי אח גדול שמתרגש מאוד ‫לפגוש את אחותו הקטנה.
‫היי.
‫זו אחותך הקטנה.
‫התפקיד שלך הוא להגן עליה, אח גדול.
‫אתה חושב שאתה מסוגל?
‫כמובן שכן.
‫רוצה לגעת בה?
‫רוצה לגעת בתינוקת? ‫-בוא.
‫תגיד שלום.
‫בוא לפה. ‫-הנה היא.
‫כן, הבאנו בלון רק בשבילך. ‫-מי זה?
‫טוב. ‫-צריך לצלם את זה בווידאו.
‫בסדר.
‫היום התשעה באוקטובר, 1995.
‫והוספנו זה עתה בת משפחה חדשה.
‫זו רייצ'ל.
‫היא שמחה מאוד להיות פה. ‫-היי, מותק.
‫היא שקלה 3.5 ק"ג. ‫-לא, 3.4 ק"ג.
‫3.4 ק"ג. ‫-היא תגדל.
‫היא נולדה בשעה 21:48. ‫-ב-21:48.
‫אתה יכול לומר, "היי, רייצ'ל"? ‫-סליחה על ההפרעה.
‫הגיע הזמן לאמבטיה.
‫-טדי, בוא נלך לראות את האמבטיה.
‫בוא נראה את האמבטיה. ‫-כן, לך עם סבתא.
‫טוב, אני אשים אותה.
‫היא ישנה.
‫היא תהיה בסדר.
‫היא ישנה. ‫-תראה את התינוקת.
‫ישנה. ‫-ראית את התינוקת?
‫אתה רואה אותה? ‫-אמבטיה נעימה, בובה שלי.
‫זו אחותך הקטנה.
‫היא מהממת, לא?
‫תודה. ‫-תודה.
‫תיכף נחזור. ‫-טוב.
‫נטלת את התרופות שלך?
‫לא. הן בתיק הגדול.
‫אבל אני לא אטול אותן.
‫חודש וחצי, זה כל מה שאני צריכה.
‫עשיתי את זה במשך תשעה חודשים, ‫אז עוד חודש וחצי זה כלום, נכון?
‫אני מבטיחה שאטול אותן. ‫-ג'ול.
‫אני אעשה את זה, אני...
‫אני יודעת, שימי את מסכת החמצן ‫על עצמך קודם, אני מבינה.
‫לא, אני מבינה את זה. ‫ואם אני ארגיש שאני מתרסקת
‫או שאני מאבדת את זה, התרופות זמינות לי.
‫הן יהיו בהישג יד, ואני אטול אותן.
‫אני מבטיחה. אני יודעת ‫שזה לא בסדר, אבל בסדר?
‫לא, לא. זה לא בסדר.
‫אני לא נכנס לזה שוב איתך.
‫וההבטחה שלך לא שווה כלום.
‫השארת את הבן שלנו לבד ‫במרכז פעילות לתינוקות, לעזאזל.
‫אתה מעלה את זה עכשיו?
‫אל תהפכי אותי למניאק פה, בסדר?
‫בשנה האחרונה, הלכתי סביבך על ביצים
‫כי אני יודע לכבד את חלקי בעסקה.
‫זה לא הוגן שאתה מעלה את זה עכשיו.
‫אל תדברי על מה שהוגן, בסדר? לא מדובר בך.
‫לא מדובר בך בעצם. מדובר בהם.
‫כן.
‫אתה מרוצה עכשיו?
‫אני אלך להשיג אותם.
‫איתן.
‫אני לא יכולה ליטול את התרופה.
‫אני לא יכולה.
‫אם תראה שאני מתדרדרת, זהו זה.
‫אני מבטיחה.
‫תוכל לבדוק מתחת ללשון שלי, בסדר? ‫אני פשוט לא יכולה.
‫יש לך את הצבע השני? אפשר לקבל אותו?
‫יפה מאוד.
‫צביעה יפה מאוד.
‫מה לגבי הצבע הזה? רצית אותו?
‫אני יכולה לתת לך אותו. זה בסדר.
‫בסדר.
‫איפה הילד הגדול?
‫היי. ‫-היי, חבר.
‫היא ישנה. ‫-כן.
‫נראה פה מהמם.
‫אלה הדברים החדשים? ‫-חלק מהם, כן.
‫עוד מיטת אפיריון? ‫-כן.
‫זו מפלצת הכוכבים? ‫-רואים?
‫היא מפחידה. ‫-היא רעה.
‫אין כוכבים.
‫אין כוכבים. אבל אל תדאג, ‫אני עובדת עכשיו על החלק השמח.
‫כן, תראי לי את זה. ‫-עוד לא, זו הפתעה.
‫לאחר כך.
‫בסדר.
‫אני צריך ללכת. ‫-אני יודעת.
‫ביי.
‫ביי, חבר.
‫יום טוב בעבודה. ‫-ביי.
‫הכול בסדר.
‫בסדר?
‫בסדר. ‫-אל תדאג.
‫בסדר, ביי.
‫תפסיק לדאוג. ‫-בסדר.
‫יום טוב בעבודה. ‫-ביי.
‫ביי, אבא'לה.
‫נראה לי שאני רואה את סבתא מגיעה.
‫זו סבתא?
‫זו סבתא? סבתא הגיעה.
‫בוא.
‫אני באה, אימא.
‫לאט לאט.
‫אימא, אני באה.
‫יופי, יופי.
‫היי.
‫היי, טדי. שלום, קטן שלי.
‫לא תגיד שלום לסבתא?
‫הוא רצה לחזור הביתה.
‫לא הסכמת, נכון? הסכמת?
‫לא סירבתי.
‫תהיי נחמדה, ג'ול.
‫הוא האבא היחיד שיש לך. ‫-כן.
‫היי, תראה. בוא לפה, מותק.
‫הנה סבא שלך.
‫היי.
‫אימא אומרת שאת מחפשת צבע.
‫אלוהים, זה ממש כמו הנוף מהחדר הישן שלך.
‫זוכרת את אלה?
‫כמובן שכן.
‫את יודעת, גם שלך היו בפנים ככה.
‫עדיף שלא אישאר איתה ליד האדים.
‫זה גומי, אין מה לדאוג.
‫אימא? ‫-אנחנו בחדר של טדי. אבל רגע.
‫אנחנו עוד לא מוכנים. ‫-טוב.
‫בסדר. זו ציפור. זה מטוס.
‫זה סופרמן!
‫תראה אותך.
‫אני אוהבת אותך. אתה נראה נהדר. ‫-אתה נראה מעולה.
‫אתה נראה נהדר.
‫בואי הנה. ‫-אימא תמיד אהבה את ליל כל הקדושים.
‫אנחנו נחליף חיתול. ‫-מה קרה, מותק?
‫צריך להחליף לה. ‫-רוצה לעזור לי?
‫אני אעזור לאבא לצבוע. ‫-בסדר, בסדר.
‫שלום, תינוקת. שלום, תינוקת קטנה שלי.
‫כן, אני אוהבת אותך. אתה תעזור לי?
‫אלוהים.
‫זה צבע יפה.
‫אני מקווה.
‫היי, אני אארגן לך הכול.
‫קחי את זה...
‫ותחזיקי את זה ככה.
‫בסדר, הבנתי.
‫הנה, ככה.
‫הבחור בחנות הצבע אמר ‫שאלה כיסויי רולרים ללא מוך,
‫אבל הם אף פעם לא באמת ללא מוך,
‫ואנחנו לא רוצים שיהיו פה גושי מוך.
‫את תיקחי את זה. אני אקח את זה.
‫עכשיו, בדיוק כמו שלימדתי אותך...
‫פשוט...
‫ליצור צורה...
‫ליצור משטח...
‫ואז למרוח.
‫בסדר.
‫הכול מושלם.
‫זהו זה.
‫אלוהים. אני מצטער כל כך, פרח שלי.
‫אני מצטער.
‫אני מצטער כל כך.
‫זה שלך. זה בשבילך.
‫התפוצץ.
‫וואו, הן גדולות נורא.
‫כבר לא נשאר.
‫אימא צריכה ללכת להביא עוד. ‫אימא הולכת להביא עוד.
‫זה בסדר. טוב, קדימה.
‫רוצה קצת חלב? רוצה קצת חלב?
‫בסדר.
‫טוב, בסדר. את מחזיקה לי את השיער.
‫בסדר, בסדר.
‫טוב, מותק.
‫בחייך, מה את צריכה?
‫מה את צריכה? מה את צריכה? מה את צריכה?
‫כן, אני יודעת. נו, אני מנסה. אני מנסה.
‫זה בסדר.
‫נביא לך את הבקבוק שלך.
‫טדי, אני פה. בסדר?
‫היי, זה מגיע. זה מגיע.
‫זה מגיע. זה בסדר.
‫מה אני עושה לא בסדר?
‫טדי, אני ממש פה. בסדר?
‫קדימה, קדימה.
‫קטנה שלי, בבקשה. בבקשה, תפסיקי לבכות.
‫כבר הורדת את כל האבנים.
‫כבר הורדת את כולן.
‫אתה יכול להביא אותן.
‫קדימה.
‫היי, חבר'ה. ‫-הורדת את כל... היי.
‫תראו, זה אבא'לה. הנה הוא.
‫ממש הקדמת.
‫היי. ‫-הנה הוא.
‫איך הולך? ‫-טוב.
‫יופי. ‫-כן.
‫החדר שלה נראה יפה מאוד. ‫-מעולה.
‫בחרנו צבע מוצלח. הוא יפהפה.
‫היא תאהב אותו. ‫-יופי.
‫טוב, לי ולבחור הזה ‫יש עניינים חשובים מאוד שצריך לטפל בהם.
‫רוצה להצטרף? נוכל לאכול פיצה.
‫לא, תבלו קצת רק אתם, הבנים. ‫אנחנו נבלה רק אנחנו, הבנות.
‫בסדר. ‫-כן. תיהנו.
‫טוב. נחזור בעוד שעה. ‫-בסדר.
‫ביי. ביי.
‫ביי, חבר'ה.
‫אוהבות אתכם.
‫פינקי טינקרבינק ואימא שלה ‫היו החברות הכי טובות.
‫הן הלכו ביחד לפארק.
‫הן אפו ביחד.
‫הן שיחקו בבגדים ביחד.
‫ואז, יום אחד, אימא של פינקי חלתה...
‫והן כבר לא יכלו יותר לשחק ביחד.
‫כל לילה לפני השינה, פינקי הביעה משאלה. ‫שאימא שלה תהיה בסדר.
‫אבל לאט לאט, הכוכבים החלו להיעלם מהשמיים.
‫ומצבה של אימא שלה לא השתפר.
‫לילה אחד, פינקי הביטה מהחלון,
‫וכל הכוכבים נעלמו.
‫לא נותרו לה משאלות. ‫-יפה.
‫זה?
‫או זה?
‫אצבע הקסמים של פינקי החלה לעקצץ.
‫היא חשבה וחשבה וחשבה וחשבה.
‫"אני צריכה להשיב את הכוכבים לשמיים", ‫אמרה פינקי לאימא שלה.
‫"אבל אני לא יודעת איך".
‫אני חושב שזה המנצח.
‫מה דעתך?
‫נראה לי שנתחיל מפה. ‫-בטח, תיכף אחזור.
‫שתיים ו-15 חלקי 16...
‫וצא לדרך.
‫אחורה?
‫בסדר.
‫אימא אוהבת אותך, תינוקת.
‫אין שום דבר כיף יותר מללכלך משהו, מה?
‫תודה, כן. הייתי צריך קצת לכלוך.
‫שביר
‫אז פינקי מביסה את מפלצת הכוכבים ‫ומשיבה את כל הכוכבים לשמיים.
‫ואז ילדים בכל רחבי העולם יכולים ‫להביע שוב משאלות.
‫באמת?
‫זה סוף מוצלח למדי.
‫באמת? ‫-כן.
‫מה פינקי מבקשת?
‫פינקי?
‫כן.
‫את זה.
‫זה כל מה שהיא רצתה אי פעם.
‫היי. באתי לראות את רייצ'ל דיוויס נייתן.
‫אבא. ‫-היא בדיוק ילדה.
‫היי. ‫-היי.
‫אתה חייב לראות אותה.
‫היי, תראי את מי מצאתי.
‫היי.
‫מזל טוב, סבא. ‫-מזל טוב לך.
‫הנה, תן את זה לאחותך.
‫רק רגע.
‫איך את מרגישה?
‫זה בסדר.
‫שלום.
‫-היא מתרגשת מאוד לפגוש אותך.
‫כנ"ל.
‫היי.
‫אני יודע. אני יודע.
‫הנה.
‫היי.
‫תודה.
‫פינקי טינקרבינק מצילה את הכוכבים
‫מוקדש לרייצ'ל ולטדי ולאיתן
‫את יודעת, מותק, ‫לפעמים העננים מסתירים את הכוכבים,
‫ולפעמים לא רואים את הכוכבים בגלל אור השמש.
‫לפעמים הם מסתתרים מאחורי הירח.
‫אפילו אם לא רואים אותם, הם תמיד שם.
‫ממש כמוני.
‫אפילו אם את לא רואה אותי...
‫האהבה שלי תמיד איתך.
‫בשנת 1995, דיכאון אחרי לידה היה נושא ‫שכמעט ולא דיברו עליו ושלרוב לא אובחן.
‫כיום אנו יודעים שאחת מתוך חמש אימהות טריות ‫סובלת מדיכאון אחרי לידה
‫אך רבות מהן עדיין מתביישות מדי ‫לחלוק את רגשותיהן.
‫אם את אחת מהנשים האלה, ‫את לא אימא רעה ואת לא לבד.
‫ניתן לטפל בדיכאון אחרי לידה. ‫אנא בקשי עזרה והחלימי.
‫ג'ולי פספסה הרבה כל כך.
‫מוקדש לבראיין, סמי ואנה
‫תרגום כותרות ‫ירדן טל