Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes
FIICA REGELUI
A fost odată o tânără frumoasă care a crescut
izolată de lume într-o mănăstire de lângă mare.
Marie Joseph!
Existența ei trebuia ținută secretă
căci era fiica regelui.
Marie Joseph!
De când era mică, a simțit o atracție puternică pentru apă,
spre angoasa călugărițelor stricte
care au făcut tot ce au putut pentru a o proteja de lumea exterioară.
De câte ori te-am avertizat să nu înoți în mare?
De multe ori.
Pedepsele anterioare...
nu ți-am mai dat dreptul să călărești...
sau arderea violoncelului nu a fost de ajuns?
Este vocea lui Satana care te trage în apele sale nesfânte.
Nu... Stareță, este atracție pentru natură.
Liniște.
- Dar asta este. - Tăcere, am spus!
Între timp, la Palatul Versailles, tatăl lui Marie-Josephe,
Regele Ludovic al XIV-lea al Franței, se întorsese
învingător după un război costisitor care durase ani de zile.
Trupele noastre au luptat cu mare vitejie și pricepere.
Dar cea mai mare onoare pentru mine
a fost să lupt alături de ei...
Dar Franța mai avea dușmani.
Regele meu...
Și în acea noapte, omul cunoscut drept Regele Soare,
și-a dat seama că nici măcar el nu va trăi veșnic.
Bun...
Unde rămăsesem?
Încă câțiva centimetri...
și ar fi lovit inima. Dacă Franța vă pierde...
ar fi catastrofic.
Ca să nu mai spun cât de singur aveam să fiu.
Asta ar putea avea o soluție.
Am cercetat anumite proprietăți...
Al unei creaturi marine legendare.
Un pește?
Asta e soluția ta?
Dacă este vorba despre mortalitatea regelui...
Creatura s-ar putea să fie răspunsul.
Și astfel, Regele Soare a ordonat o expediție
riscantă pentru a găsi orașul scufundat Atlantida,
și sirenele sale de basm,
crezând că aceste creaturi ciudate dețin cheia vieții veșnice.
Țineți frânghiile, căpitane!
Chiar acum!
Pentru a îndeplini această misiune, au trimis un căpitan
curajos în căutarea celor mai îndepărtate colțuri ale mării.
Cred că am văzut-o.
Spre nord.
Ești sigur?
Doar dacă crezi în lucruri incredibile.
Încărcați butoaiele!
Coborâți plasele!
Aruncă-le... Acum!
Foc!
Ridicați!
Mai sus!
O să ne omoare pe toți!
Avem nevoie doar de femelă.
Lasă bărbatul să plece.
Apoi, căpitanul Yves De la Croix a
răspândit vestea până la Versailles,
prin porumbei călători regali.
BAZAT PE ROMANUL LUNA SI SOARELE
Vești bune, Majestate!
Nava lui De la Croix se îndreaptă spre casă.
În posesia făpturii miraculoase.
Următoarea eclipsă va fi momentul perfect.
Cărțile sunt clare cu privire la aceste probleme
și precizează că creatura trebuie sacrificată atunci când luna
trece prin fața soarelui pentru a-și transfera darul vieții veșnice.
Poate că ar trebui să ne reținem bucuria, doctore
Labarthe, până când știm că acest lucru nu este fictiv.
Relaxează-te, părinte.
Sunt sigur că doctorul nu și-ar risca
reputația pentru aceste afirmații excentrice,
dacă nu era complet sigur.
Se vede țărmul, căpitane!
Ministrul cel mai apropiat regelui avea îndoieli foarte
serioase cu privire la planul sirenei conceput de medicul regal,
iar soarta a vrut ca el să-i ceară fiicei regelui să
participe personal la celebrarea următoarei eclipse de soare.
Părinte? Răspunsul de la mănăstire a sosit.
Dați-mi scrisorile.
Stareța abia așteaptă să ne îndeplinească cererea.
A doua zi, părintele La Chaise a mers
să o ia pe fiica pierdută a regelui.
Și astfel începând marea aventură a lui Marie-Josephe.
Ea a devenit iremediabil de insolentă.
Imună la orice disciplină.
Un talent muzical prodigios a fost menționat în scrisorile
dvs, un suflet devotat Domnului.
În copilărie, da, dar a devenit...
Dragă stareță...
Trebuie să știu dacă talentele ei vor fi binevenite...
la curte.
E timpul să pleci, Marie-Josephe.
Unde mă duc?
Spre cel mai orbitor iad...
Unde fără îndoială vei prospera.
Îl slujești pe rege?
Nu, lucrez pentru rege.
Îi slujesc doar lui Dumnezeu.
Mă duci să-l întâlnesc pe rege sau pe Dumnezeu?
Auzisem de Versailles.
Dar niciodată nu mi-am imaginat ca va fi așa...
Magnific?
Ca un vis.
Magali, te rog.
Marie-Joseph d'Alembert.
- Aceasta este Magali. - Bonjour.
Arată-i camera ei.
Nu, nu vei sta la castel.
În acest fel, mademoiselle.
Domnule, e timpul.
M-am plictisit!
Chiar și eu aș putea scrie muzică mai bună decât atât.
Poate ar trebui să compuneți propria voastră muzică, Majestatea Voastră.
Poate ar trebui să fiu propriul meu preot.
Găsește-mi un compozitor care are zvâc, e original.
Nici o grabă.
Fără grabă, adică?
Imediat.
Să începem ziua?
Iartă-mă, părinte, că am păcătuit.
Aseară am împărțit patul cu Madame Scarron.
Devereaux.
Era doamna Devereaux.
Eu nu cred acest lucru.
Devereaux e o intelectuală.
Și e și brunetă.
Iartă-mă, părinte, că am păcătuit.
Aseară am împărțit patul cu Madame Devereaux.
Ești iertat.
A câștiga o dependență atât de repede este o ispravă.
Nu am câștigat nimic.
Umilința nu te va duce nicăieri aici la curte.
Aroganța și bravada sunt norma.
Uită-te la fetele alea. Eu nu mă potrivesc aici.
Ei bine, eu cred contrariul.
Toate camerele doamnelor sunt orientate spre est.
Așa se vor trezi mereu cu o rază de la rege.
Este ultima piesă pe care a compus-o la mănăstire, Majestate.
Dar nu voi fi eu cel care va judeca dacă aptitudinile ei sunt suficiente.
Talentul nu-i lipsește.
Și amintiți-vă că nu a primit nicio pregătire.
Vorbesc despre talent, despre ceea ce poartă cineva înăuntru.
Mă duc să o văd mâine.
Și nu uitați, nimeni nu trebuie să știe că ea este fiica mea.
Cât timp ai fost în mănăstire?
Pentru totdeauna. Nu mi-am întâlnit niciodată părinții.
- Te-au separat de ei la fel ca mine? - Nu.
M-au lăsat acolo.
Ce poetic.
Traumele copilăriei inspiră întotdeauna măreție.
Uneori cred că trauma a fost mai mare pentru stareță decât pentru mine.
Majestatea Voastră, îi acord onoarea de dimineață domnului Jean-Michel Lintillac,
fiul exportatorului de dantelă, Pierre Lintillac.
O onoare să mă prostern în fața luminii Regelui Soare.
- În orice caz: Lumină Franței. - Lumină Franței!
Mulțumirile mele...
Națiunii noastre pentru recentul tău triumf militar.
Este triumful lui Dumnezeu.
Și...
al soldaților noștri viteji.
Acest cadou este în onoarea zilei de naștere viitoare, Majestatea Voastră...
Cea mai prețuită posesie a tatălui meu.
Forjat cu diamante din China.
Cât urăsc zilele de naștere.
Îmi amintesc că sunt muritor.
Ele pot fi, de asemenea, un semn al nemuririi sufletului tău, Majestate.
Sufletul meu nu mă preocupă. Nu deocamdată.
Spune-mi, ce mai face tatăl tău?
E gata să părăsească această lume.
Aha.
Poate putem face ceva util cu băiatul.
Precum ce?
Războiul a epuizat fondurile coroanei.
De ce nu-l întoarcem pe băiat și să vedem ce cade din buzunare?
E pe cale să moștenească o avere...
Ești enigmatic, părinte,
este nepotrivit pentru altcineva decât mine.
Crezi în coincidențe?
Sau în destin?
De ce se uită toată lumea la mine?
Aspectul e totul.
- Aspectul? - Da, mademoiselle.
Ei preferă să bârfească despre tine decât să
reflecte asupra frivolității propriilor vieți.
Să fii dat afară dintr-o mănăstire este orice altceva decât un basm.
Poate, dar faptul că regele te-a
adus aici te face obiect de intrigă.
În spatele surprizei pe care și-a
plănuit-o pentru următoarea eclipsă.
Bănuiesc că regele deține eclipsa.
Îmi imaginez că atunci când cineva domnește
peste lună și soare, totul este permis.
- Ai o fântână preferată? - Da, fântâna Florei.
E chiar acolo.
Este frumoasă.
Mademoiselle ai grijă.
Mademoiselle!
Regele!
Permiteți-mi, mademoiselle.
Marie Joseph...
Apari în fața regelui tău, dacă vrei.
De ce nu îndepărtezi acel gest de frică și îi oferi un zâmbet?
Unde iți păstrezi zâmbetul?
Unde?
Nu ar trebui să-ți faci griji.
Femeia din statuie a fost cauza a mai mult de o cădere.
Mai presus de toate
a bărbaților.
Nu-ți face griji, mademoiselle,
am alta.
Mut-o într-o cameră demnă de noul meu compozitor.
Am murit și sunt în rai?
Se pare că da.
Acum stăm la castel,
cu cei cu adevărat privilegiați.
Și am fost numită să am grijă de tine.
Totul este atât de uimitor.
Dacă ai putea alege doar una, care ar fi?
Toate sunt chiar frumoase...
Dar...
Mi-aș alege violoncelul,
libertatea mea.
Las-o să plece!
Regele a construit toate acestea
pentru a putea aduce apa din ocean prin Sena.
Acesta este sistemul de sus, cel care reglementează fântânile.
Și acolo e o cale către râul subteran...
ce aduce toată apa aici.
Odată ce masculul a fost întors la mare,
femela a căzut într-o transă întunecată și letargică.
Comentariu unui marinar beat.
Deci au fost doi?
Da majestate, dar masculul este inutil pentru acest scop.
Doar femela posedă sursa infinită de lumină.
Ceea ce propui, doctore, este un sacrilegiu.
- Ceea ce propun este revoluționar. - Destul cu cearta. Suficient.
Vreau să văd creatura, cât mai curând posibil.
Da, Majestatea Voastră.
Dacă acest lucru este real, avem nevoie de el.
Ceea ce înseamnă că avem nevoie de el.
De ce încerci să-l faci dușmanul tău?
Respect de sine, poate.
Nemurirea mea asigură viitorul Franței.
Singurul lucru nemuritor pe care ți-l oferă Dumnezeu, Majestate,
este sufletul tău și chiar ai doar unul.
Unul singur.
Va fi ceva ce vrei să mănânci!
Căpitane!
Scoateți creatura!
E ușor de spus, domnule.
Ea rămâne la fund, slabă și traumatizată de călătorie.
Vorbești de parcă ar fi umană.
Nu știu despre acele lucruri, părinte.
Am vrut să spun că se comportă într-un mod uman.
Este rebelă, nu vrea să mănânce.
Parcă și-ar fi pierdut dorința de a trăi.
Interesant.
Crezi că preferă să moară?
Lucruri prostești. Starea creaturii este inacceptabilă.
Trebuie s-o vindeci imediat.
Tu ești doctorul, eu sunt marinar.
Ei bine, ține cont de asta înainte de a vorbi insolent.
Căpitane Yves,
înțelegi că creatura este piesa centrală a sărbătorii?
- Da, domnule. - Bun.
Apoi ai grijă să-și revină la timp pentru eclipsă.
În schimb, vei primi iertarea regală.
- Majestate. - Cu toate acestea,
dacă eșuezi
o celulă întunecată ți se va părea un paradis.
Te asigur.
Ce faci aici? Nimeni nu poate intra aici.
Ce este...? Eu pun întrebările, nu tu.
- Acum răspunde-mi. - M-a chemat aici.
Cine?
Creatura, din apă.
- Te-a chemat? - Da. Cu muzica ei.
Nu o auzi?
Aud ceva de genul
unui zgomot de delfin sau de balenă, dar nu muzică.
Vreau să folosesc cântecul ei în muzica mea.
Pentru ca regele și lumea întreagă să audă ce aud eu.
De fapt,
nu știu care este mai ciudată.
Are ochi verzi și păr asemănător cu al nostru.
M-a chemat din camera mea.
Deci un fel de pește te-a chemat din camera ta?
Nu, nu este tocmai un pește.
Cred că este o sirenă... Nu există nicio îndoială.
Muzica ei a inspirat acest lucru.
Nu vă faceți griji, domnilor.
Sufletul unei femei este la fel de muzical ca al unui bărbat.
Poate cu un pic mai mult vibrato.
Domnule, e timpul.
Un strop de melancolie.
Nu auzisem niciodată ceva asemănător.
Pare ceva din lumea asta și din cealaltă.
Invit-o pe tânăra noastră compozitoare la bal.
Iartă-mă, părinte, că am păcătuit.
Da?
Nu prea îmi amintesc detaliile despre ceea ce s-a întâmplat aseară.
Am înțeles. Ești iertat.
Nu înțeleg de ce trebuie să mă machiez pentru un bal imaginar.
Mademoiselle, nu strica momentul. Taci, te rog.
Si acum...
Pregătește-te să strălucești.
Magali!
Ce s-a întâmplat?
Arăt ca un clovn!
Prostii, așa se fac și celelalte femei.
Atunci prefer să arăt ca un bărbat.
Așa arată și bărbații.
Majestate,
permiteți-mi să vă prezint
o versiune oarecum diferită a mademoisellei d'Alembert.
Îmi place stilul original pe care îl porți.
- Ei bine, poate mă vor urma și altele. - Oh, mă îndoiesc.
Ești ceva ce ele nu pot fi.
Independentă.
Din toate punctele de vedere, presupun.
Inclusiv muzica ta.
Am nevoie de ajutorul tău.
Scuzați-mă, mademoiselle.
Am nevoie de o suită luminoasă pentru sărbătoarea eclipsei.
Ceva care este regal, spiritual...
- Ceva demn de Apollo. - Și Regele Soare.
Domnule Lintillac.
Poate îi poți oferi un dans acestei tinere mademoiselle.
Desigur.
Cei mai recenți doi membri ai curții:
chipeșul fiu al celui mai bogat negustor din Franța...
Și o orfană, recent eliberată dintr-o mănăstire definită
pentru smerenie si castitate.
Așa că trebuie să întreb dacă o astfel de doamnă virtuoasă ar putea dansa.
Îmi pare rău să vă spun, Majestate, habar n-am.
Calmează-te, mademoiselle. te voi învăța eu însumi.
Un menuet. Trei sferturi.
Jos, sus, jos, sus...
Acum o lovitură. Foarte bine, prețioasă.
Ei bine, da, te ghidez și mă întorc.
Minunat... Și lovește cu piciorul.
Și lovește cu piciorul.
Și sus... Și întoarce-te...
Ei bine, stai acolo, asta e.
Fă o învârtire.
Ei bine, înainte...
Se deschide...
Începem.
Jos, sus, jos, sus...
Întoarcere...
Acum zâmbește...
Oh, Dumnezeule...
Îmi pare foarte rău.
Te-ai descurcat foarte bine.
Este foarte frumoasă.
Ceea ce este, este o oportunitate.
Doar că nu înțeleg pe deplin.
Haideți, bucurați-vă de artificii!
A fost uimitor.
Regele este un dansator excelent.
Ți-ar fi plăcut focurile de artificii...
A fost spectaculos.
Ceva la tine o sperie.
Poate pentru că îi dai să mănânce pește mort.
- Ți-a spus ea? - Clar. Cine altcineva?
Cine altcineva?
Acest loc este foarte frumos.
Iubesc apa.
Nu ți-e frică de apă.
De fapt, nu ți-e frică de nimic.
Sigur nu de apă. Am crescut lângă mare.
Era singurul loc în care puteam merge pentru a scăpa de mănăstire.
Simt la fel și aici, la Versailles.
Acolo, în spatele acelui gard, este priveliștea preferată a unui marinar.
Coasta dispărând în depărtare.
Neștiind ce ne va aduce viitorul, doar o mare aventură.
Sună bine.
Ai navigat vreodată?
Doar în visele mele.
Stareța a considerat înotul o crimă.
O crimă?
- Împotriva cui? - Împotriva lui Dumnezeu.
Am putut confirma unde este sursa vieții.
După cum am prezis, emană din inimă.
Odată ce apa este scursă, creatura va fi ucisă pentru a îndepărta organele,
și vom avea sursa vieții.
Este o rochie frumoasă. Interesant. Se potrivește cu ochii tăi.
Nu am mai văzut așa ceva.
E grozav să fii din nou aici cu cineva.
O experiență complet diferită.
Am auzit că primești vizitatori din când în când.
Zvonuri.
E curios...
Fiind o curte atât de lipsită de bârfă.
Nu o face falsă.
Statuia din fântâna în care ai căzut.
Asta a fost ultima femeie care a fost cu mine în această grădină...
- Cine a fost? - Obișnuiam s-o pictez.
Deși nu sunt foarte bun.
Numele ei era Louise deValiere.
- Îți amintesc de ea? - Nimeni nu mi-a adus aminte.
Cu excepția ta.
Mi-e teamă că am abuzat de autoritatea mea...
Și am chestionat câteva dintre călugărițele de la mănăstirea ta.
Cele care ți-au plăcut.
- Ei bine, nu au fost foarte discrete. - Nu, se pare că nu.
Mi s-a spus că îți place să călărești.
Că ești fascinată de păianjeni, curios, pentru că atunci când erai mică te speriau.
- După o mușcătură. - Este imposibil să știi asta.
Eu sunt regele, îți amintești?
Regii au moduri de a ști absolut totul.
Ai promis că vei dona două milioane de lire sterline.
Asta e o sumă mare, domnule, chiar și pentru un ducat.
Dorința mea este să onorez viața tatălui meu.
Nu văd niciun motiv să îngrop ducatul cu tatăl tău.
Titlul de Duce de Lintillac
ar trebui sa rămână
al tău.
Cuvintele tale mă mișcă, Majestate.
Nu știam că pescarii sunt atât de...
Așa de...
- Frumoși? - Exact.
Se pare că creatura și-a revenit, Majestate.
Va fi gata pentru ceremonie.
Slujitorii mei credincioși ai Franței.
În memoria baronului și comerciantului, Pierre Lintillac,
care și-a găsit calea definitivă către împărăția cerurilor,
Vă prezint pe fiul său, următorul duce de Lintillac.
Al cărui titlu va fi acordat solemn
în sărbătoarea supremă pe care o voi da în eclipsa de soare.
Pentru Franța!
O barracuda este deja destul de groaznică.
Deci imaginați-vă multe altele.
Am găsit o turmă de 300, mari!
Mai rău decât o grămadă de mușchetari beți.
Au lovit barca cu forță...
Împingându-ne spre stânci.
Și când eram pe cale să intre
- prin scândurile bărcii... - Ce înspăimântător.
Acum ne vei spune că i-ai alungat singur.
Ne-am eliberat datorită vântului.
Cel mai ușor.
Sau poate cel mai inteligent.
Un om care nu reușește să-și omoare prada este slab sau laș.
Și un bărbat care vede doar două opțiuni este un prost.
- Ești doar un om de rând. - Și tu te comporți ca atare.
Suficient!
Calm.
Majestate.
Iartă-mă, Majestate. A fost vina mea.
Serviți felul al șaselea! Continuă să cânți.
Marie Joseph!
Nu ar trebui să înoți aici.
Coada ei ar putea tăia o stâncă.
Nu sunt făcut din piatră.
Nu, cred că nu.
Bine lovit!
De ce îl urăști atât de mult?
Obișnuia să lucreze pentru tatăl său.
La ultima noastră călătorie, chinezii au refuzat să plătească jumătate,
așa că viitorul nostru duce m-a acuzat că am furat și m-a arestat.
Este păcat când minciunile prevalează.
- Lucrurile merg așa aici. - Nu întotdeauna.
Tu spui adevărul.
Ca si tine.
Da. Și am probleme.
Știi să călărești!
Poate mai bine decât tine!
Brațul este fracturat.
Cred că va trebui să-l amputăm.
- Nu... - Osul nu se va vindeca singur.
Este procedura.
Părinte, te rog...
Nu îl lăsa să-mi taie brațul.
Dumnezeu mă va proteja.
Bagă-i brațul în atele și revino să-l privești mâine.
Nu e corect, părinte.
Dacă nu acționăm, infecția va ajunge să-i ia viața.
Cum să acționăm?
Majestate.
Doctorul vrea să-mi taie brațul.
Vom reevalua situația dimineață înainte de a lua măsuri atât de drastice.
- Nu sunt sigur... - Tăcere.
Pot?
Viața este plină de suferință, fata mea.
Și ai suferit cu mare har.
Aveți încredere în mine.
Odihnă.
Dumnezeu este cu ea.
Chiar mai mult decât știința.
Domnule Yves.
Nu se simte bine.
Sirena vrea să ajute.
Ți-a spus-o?
Clar.
Vorbește peștele și cu tine?
Vorbește în felul lui... Da.
Dacă ți s-ar întâmpla ceva, nu m-aș ierta.
Să sperăm că nu.
Cum a reușit să se vindece atât de repede?
Se pare că este capabilă de orice.
A produs o lumină aurie, Majestate.
Și am putut să respir sub apă.
Aici avem dovada Majestate.
Dovada?
Presupun, mademoiselle, că ești conștientă
de puterile extraordinare ale creaturii.
S-a întâmplat ceva ciudat aici, dar încă nu
este clar ce, așa că vorbești despre fabule.
Totul este o fabulă până se dovedește.
Și acum creatura a ales-o
ca primul care a testat puterile sale vindecătoare.
Nu o numi o creatură.
Are un suflet, la fel ca tine.
Lucruri prostești. Este o creatură...
Și scopul ei este să servească instanța.
De aceea este el aici, ești bolnav și ai nevoie de un leac?
- Dacă mă scuzi... - Stai jos, părinte.
Nimeni nu este bolnav.
Noul tău prieten este aici pentru a vesti o nouă eră pentru iobagii Franței.
Fără îndoială, ești cel mai minunat și mai generos monarh.
Folosești puterile sirenei pentru a-i vindeca pe oamenii din Franța.
Ți-ai câștigat un loc în eternitate.
Bine,
Atâta timp cât l-am câștigat...
Și odată ce a îndeplinit această sarcină nobilă,
o vei elibera?
Viața ei va depinde de voința lui Dumnezeu.
Sirena a fost adusă de rege, nu de
Franța, la fel ca mine și la fel ca tine.
Am mai multă încredere în el decât tine.
Poate, dar ești naivă.
Și tu un cinic.
Cu tot respectul, mademoiselle.
Ce știai despre lume dacă nu ai fi părăsit mănăstirea?
Vă rog să nu presupuneți
că dacă nu am trăit ca tine înseamnă că sunt o biată naivă.
În plus, într-o zi voi vedea lumea.
Sigur că da.
Nu am vrut să jignesc.
Nu ai de gând să-mi arăți partea cealaltă a Versailles-ului?
Ba da. Iată.
Ce spun ei despre misteriosul om de rând al regelui?
Ei bine, om de rând... Poate.
Se spune că are legături cu regele.
Ce legături?
E un mister.
Mademoiselle!
Aceasta este casa pescarilor, unde locuim eu și Benoit.
E drăguță.
Drăguță?
Drăguță nu este un cuvânt de marinar.
Frumos, poate, curajos, neînfricat...
Dar nu drăguță.
- Ai un far. - Mă tem că da.
Încă câțiva pași.
Priveliștile sunt frumoase.
Da, dar...
Dar acolo, la orizont, unde râul se întâlnește cu marea...
- Acolo... - Marinarii pierd din vedere Franța.
Acum te imaginez, la cârma navei tale...
Navigând spre apus.
Acesta este visul meu.
Să las toate astea în urmă.
Care e visul tău?
Vreau ca sirena să se întoarcă la casa ei.
- Chiar nu este din lumea asta. - Nici eu.
Vreau să merg cu ea.
Mergi cu ea?
Nu chiar,
dar aș putea înota în lumina ei
și să las corăbiile în urmă.
Într-o zi te voi avea pe prova navei mele.
Și ne vom întrece cu sirena.
Haide, mai sunt de văzut.
Este incredibil. Ce este?
Este Templul Iubirii.
În cinstea unei femei fără nume.
Oamenii spun că...
Vă mulțumesc că m-ați primit Majestate, am vrut să vă întreb ceva, cu umilință.
Cu respect...
Mai întâi, lasă-mă să te întreb ceva.
Ceva pentru Franța.
Orice, chiar și viața mea.
Este ceva mai puțin drastic decât atât.
Vreau să vă rog să acceptați mâna fiicei mele,
Marie-Joseph, în căsătorie.
Nu știu ce să zic.
Ar fi o mare onoare.
Bun.
Bine...
Din moment ce nu ascultai în spatele ușii, nu vei fi auzit nimic.
Cu siguranță.
- Ce crezi? - Dacă îl iubește pe Lintillac?
Asta contează pentru tine?
Atât de egoist...
Crezi că mă comport așa?
Mai rău decât atât.
Ai atât de multă putere
că nu-ți permiți niciodată să-ți faci griji pentru nimeni.
Și asta este ceva groaznic.
- Ce faci? - M-a chemat.
N-am crezut niciodată că pot simți așa.
Mademoiselle, ochii tăi arată ca niște stele.
Părinte...
S-a întâmplat ceva incredibil, am venit să vă povestesc despre asta.
Mai târziu, micuțo.
Regele vrea să vorbească cu tine.
Apropiați-vă încet.
Și tăcut.
Îți amintești conversația noastră din grădină?
Despre femeia din fântână?
Da, sigur. Singura femeie care...
Îmi amintești atât de mult de ea.
Uneori cred că ești ea.
Ești
imaginea mamei tale.
Mamei mele?
Avea propria minte și spirit.
Era o femeie independentă.
Nu se potrivea bine la curte...
La fel ca tine.
S-a dus la mănăstire înainte să știu că o poartă pe fiica mea în pântece.
Ea a murit născând.
Tu ești tatăl meu.
Da.
Dar sunt un om groaznic.
Un om extrem de egoist.
Mi-a păsat mai mult de Franța decât de tine sau chiar de ea.
De ce îmi spui asta?
Pentru că există mari sacrificii pe care trebuie să le faci...
Pentru Franța.
Sacrificii?
Cuferele noastre sunt aproape goale.
Dușmanii pândesc.
Minciuni, trădare...
Avem nevoie de bani, fată.
Tânărul duce Lintillac...
- Banii lui, când te căsătorești cu el... - Nu! Nu!
Nu mă voi căsători cu acel bărbat! Eu refuz!
Nu-ți propun să accepți, fată!
Trebuie să te supui.
Desigur...
Majestate.
Pentru Franța.
Când eram copil mă rugam în fiecare seară,
să am tată și mamă...
Mi-aș fi dorit să nu fi fost auzite niciodată rugăciunile mele.
Trebuie să încetezi să-ți mai dorești o lume perfectă.
Aceasta este lumea pe care o avem.
Ne înțelegi, nu?
Am experimentat ceva.
Sirena aia a atins ceva în mine.
Numai Dumnezeu ne poate acorda nemurirea,
dacă nu crezi că ți-a fost acordată puterea.
Cred că Dumnezeu mi-a dat o putere. Puterea de a descoperi.
Vorbesc despre sufletul tău!
Îl iubesc pe rege!
Dacă ucizi o ființă inteligentă în numele lui,
nu-ți dai seama că-l condamni veșnic?
Du-te înapoi la mănăstire, părinte.
Fă-ți griji pentru sufletul tău...
Și nu-mi sta în cale.
Nu sunt mai liberă decât tine.
Ridicați!
Nu!
Totul este în ordine, Majestate.
Creatura este la apogeu pentru procedură.
Ei bine, explică-mi.
- Da. - Majestate...
Nu mai pot să tac.
Asta e comun pentru tine.
Stai jos, părinte.
- Te cunosc bine. - Te gândești
la cel mai mare dintre păcatele de moarte.
Nu este vorba despre păcate, ci despre știință.
Știința nu este absolută, Majestate.
Cel ce cercetează inimile
oamenilor va cunoaște voia spiritului.
Mulțumesc pentru citatul minunat din Biblie, dar dacă
nu ai vorbit cu Dumnezeu, nu cred că îi cunoști voia.
Poate că nu, dar știu foarte bine că
nemurirea este doar treaba lui Dumnezeu.
Și cine a pus sirena în mare pentru a o captura?
Cine m-a chemat să-i duc la îndeplinire viziunea despre o mare Franță?
Nu confunda dreptul divin cu un simplu ghid.
Lasă-L să decidă, părinte.
Călăuzește-mă, oportun, o, dumnezeiesc Părinte!
Ucide-mă aici...
Dacă în acest moment sunt pe cale să comit un păcat de moarte!
Acum părinte...
Dacă comuniunea mea cu creatura îmi dă viață veșnică...
Va fi voia Sa.
Continuați.
Benoit...
O vor ucide.
O voi anunța pe Marie-Josephe.
O nouă eră începe pentru toată lumea, cu excepția noastră.
- Trebuie să-i distragi atenția. - De acord. Da?
De acord.
Domnule...
Stai! Vino înapoi aici!
- Doctore, speram că... - Destul cu scuzele, de la Croix.
Ai avut multe probleme, dar a încerca să te strecori în dormitorul fiicei regelui
este o infracțiune capitală.
Închide-l în temniță.
Nu va fi muzică în această dimineață. Puneți instrumentele jos.
Domnule, e timpul.
Nu vei ucide sirena! Nu te las!
Nu mă vei lăsa?
- Nu v-a învățat stareța bunele maniere? - Aceasta este oferta mea:
Dacă o returnezi la mare, voi fi de acord cu această căsătorie.
Te tocmești cu regele ca și cum ar fi un simplu vânzător?
Nu-mi vine să cred că am fost suficient de orb.
Înoți cu ea, vorbești cu ea, e animalul tău de companie.
Nu! Ea este umană!
Ea simte exact la fel ca mine și tine.
Poate.
Dar tu ai fost cea care a demonstrat că ceea ce a spus doctorul este adevărat.
Crezi că îmi doresc propria mea nemurire?
- Franța are nevoie de un lider protector! - E ridicol!
- Este o crimă! - Taci!
Taci tu, tată!
Astăzi te căsătorești.
Pregătește-te.
Muschetari!
Cine se căsătorește astăzi?
Mademoiselle d'Alembert și domnul Lintillac.
Marie Joseph?
Mademoiselle, trebuie să te calmezi și să te pregătești pentru nuntă.
Magali, roagă-l pe părintele La Chaise să vină să mă spovedească.
Vei face exact cum ți s-a cerut.
Sau îți vei pierde viața.
Scurgeți piscina.
Uciderea sirenei îl va condamna în loc să îl salveze.
Tu ești singurul care îl poate opri.
- Nu pot. - Ba da, poți.
Scuze, am încercat.
Regele a domnit atât de mult încât crede că are
permisiunea lui Dumnezeu să facă acest lucru.
Atunci scoate-mă de aici să-mi iau rămas bun de la ea.
Regele a interzis orice contact.
Tocmai din acest motiv îți cer, te implor părinte...
Vă rog să mă ajutați.
Uită ce e bine...
Și fă ceea ce trebuie.
Motivele mele nu sunt ale tale...
Dar sirena trebuie să scape de rege.
Nimeni nu va crede că mergi la o nuntă
îmbrăcată așa.
Draga mea Magali,
ai fost un prieten grozav.
Îmi va fi dor de tine.
Mi-e frică pentru tine.
Nu tu ai fost cea care mi-a spus
că o mică traumă inspiră întotdeauna măreție?
Glumeam.
O duc la spovedanie.
Va rămâne aici până la nuntă.
Îndrăznești să mă provoci?
Într-adevăr?
Acesta este un sărut pe care am crezut mereu că îl voi oferi tatălui meu.
Dumnezeu te-a dăruit cu aripi.
Sper că știi să zbori.
Leag-o.
Ridică plasa.
Ce? Nu avem toată ziua.
Benoit.
- Nu pot să cred ce văd! - Noi doar respectăm ordinele.
Fie că ajungem în Bastille sau ne căsătorim pentru bani,
e ceea ce ni s-a comandat. Nu l-aș lăsa niciodată să mă condamne.
Tu ce faci?
Am înotat cu ea aseară.
Mi-a spus că ai prins-o.
Știai că ai despărțit-o de fiul său?
- Nu. - A avut partener?
Da, și l-am eliberat.
Atunci îi datorezi dreptul de a se întoarce la familia ei.
Și să-mi spânzur oamenii?
Nu ii întreb pe ei...
Te întreb pe tine.
De ce poți traversa marea și ea nu poate trăi cu familia ei?
- Regele justifică totul? - Este tatăl tău.
Și, de asemenea, regele.
Nu ești mai bun decât el?
Ai spus...
Că regele nu te poate condamna.
Vrei să spui...?
Nu m-aș căsători niciodată cu un bărbat pe care nu-l iubesc.
Toată lumea afară! Luați bărbații.
Du-te și ia bărcile, vom coborî de pe stâncă la Le Havre.
Și voi doi?
Dacă Dumnezeu vrea, ne întâlnim acolo.
Plecăm fără căpitan, băieți!
Să mergem.
Va trebui să trecem podul.
Îți vei strica rochia.
Așa să fie.
- Veți urma instrucțiunile... - Domnule doctor!
Da.
Fata a scăpat.
Singura ta șansă este să treci prin râul subteran.
Cel puțin va înota spre libertate.
Nivelul este prea scăzut pentru a putea sări peretele.
Nu poți trece apa de la castel la piscină?
Dacă drenăm canalul și sursele în același timp, dar...
Dar ce? Nu știu dacă țevile vor ține.
- Și dacă țin? - Există un afluent înainte de Le Havre.
I-ar oferi siguranță la mare.
Poți să-i spui?
Ea înțelege totul.
Să plecăm de aici.
Trebuie să inversăm presiunea.
Oprește-i!
Creatura!
Să nu scape!
Nu!
O vreau vie!
Yves!
Trebuie să sari peretele!
Labarthe!
Yves!
Te-ai amestecat deja destul!
Ia-l pe Yves!
Acum!
Ne vedem acolo. Facă-se voia Domnului.
Întregul sistem hidraulic s-a prăbușit.
Dar fata?
A fost văzută fugind călare, Majestate.
Pe aici spre Le Havre.
Trimite bărcile ca să nu scape.
Mamă, o sirenă!
Jean, este doar un pește, sirenele nu există.
Marie Joseph!
Stai.
Stați, stați...
Voi sări.
Nu face aia.
Ești nervoasă.
- Înțeleg, dar viața e foarte valoroasă. - Nu!
Doar crezi că înțelegi.
Nu înțelegi.
Explică-mi.
Mereu mi-am dorit
să aparțin cuiva.
Am venit aici,
si m-am îndrăgostit.
Am întâlnit o sirenă care mi-a devenit prietenă.
Și te-am găsit...
Tată.
- Dar nu-ți pasă de mine. - Nu spune asta.
Nu-ți pasă de nimeni altul decât de tine.
Dă-mi ocazia să îți dovedesc că te înșeli.
Cum vei demonstra asta?
Muschetari...
Țintiți sirena.
Este simplu.
Omori sirena... Îți dă viață.
O lași să trăiască...
și îmi salvează viața mie.
Ce alegi?
Vino și ia-mă.
Nu!
Am o șansă, Majestate.
Am epuizat timpul.
Stați.
Ești în regulă?
Da, tu?
Ea m-a salvat.
Pe amândoi ne-a salvat.
Ai fost întotdeauna un mare rege.
Dar acum ai devenit un om grozav.
Avertizați navele să se retragă.
Ai avut dreptate.
Este un lucru groaznic
să-ți faci griji pentru cineva.
Binecuvântează-mă, părinte, că am păcătuit.
În numele Tatălui, al Fiului și al Sfântului Duh.
Amin.
Ești iertat.
Doar iubirea este nemuritoare, Majestate.
Căpitanul Yves și Marie-Joseph
au început o nouă viață împreună în căutarea Atlantidei
și alături de prietena lor dragă, sirena magică.
Suntem aproape, o simt.
Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes