Zabila jsem Siriuse Blacka!
Vrátil se.
HARRY POTTER A PRINC DVOJÍ KRVE
HARRY POTTER: VYVOLENÝ?
PÁD MOSTU: POČET OBĚTÍ STOUPÁ
V NEMILOSTI:
MALFOYOVA MANŽELKA A SYN ODCHÁZEJÍ OD PROCESU
"Harry Potter."
Kdo je Harry Potter?
Nikdo.
Vlastně trochu cvok.
Zvláštní, ty vaše noviny.
Jednou se mi zdálo, že se obrázek v nich hýbal.
-Vážně? -Myslela jsem, že mi přeskočilo.
-Chtěl jsem se zeptat... -V jedenáct. Končím v jedenáct.
Pak mi můžete vyprávět o Harry Potterovi.
BOŽSKÉ KOUZLO
DNES VEČER SI S PARTNEREM ZAKOUZLETE
Letos v létě jsi neopatrný.
Rád jezdím vlakem sem a tam.
Nemusím na nic myslet.
Nepříjemný pohled, že ano?
Pojí se s tím zajímavá historka,
teď ale není čas ji vyprávět.
Chyť mě za ruku.
Dělej, co říkám.
Zrovna jsem se přemístil, že?
Ano. A musím říct, že úspěšně.
Většina lidí poprvé zvrací.
Nechápu proč.
Vítej v okouzlující vesničce Blábolivý Brod.
Předpokládám, že přemýšlíš, proč jsem tě sem přivedl.
Mám pravdu?
Upřímně řečeno, po těch letech se na nic neptám.
Hůlky, Harry.
Horacio?
VYVOLENÝ?
U Merlinových vousů!
Nemusíš mě zmrzačit, Albusi!
Musím uznat, že křeslo umíš napodobit přesvědčivě, Horacio.
Vše záleží na čalounění. Vycpávky mi jdou dobře. Co mě prozradilo?
Dračí krev.
Aha.
Ano, seznamte se.
Harry, chci ti představit starého přítele a kolegu
Horacia Křiklana.
Horacio,
ty víš, kdo je tohle.
Harry Potter.
Co mělo znamenat to divadlo?
Nečekal jsi někoho jiného, že ne?
Někoho jiného? Co tím myslíš?
No dobrá. Smrtijedi se mě už rok snaží zrekrutovat.
Víš, jaké to je?
Ty nemůžeš pořád odmítat, takže se nikde nezdržím déle než týden.
Mudlové z tohoto domu jsou na Kanárech.
Měli bychom jim to tu dát do pořádku, co říkáte? Pozor.
Legrace!
-Smím jít na toaletu? -Samozřejmě.
Nemysli, že nevím, proč jsi přišel, Albusi.
Odpověď zní ne! Absolutně a zcela jednoznačně ne!
Podobáte se otci.
-Až na ty oči. Ty máte... -Ty mám po matce.
Lily. Sladká Lily. Byla neobyčejně chytrá.
Což je o to úžasnější, že byla z mudlovské rodiny.
Jako moje nejlepší kamarádka.
Já nejsem předpojatý.
Vaše matka byla jednou z mých favoritek.
Tady ji mám. Úplně vepředu.
Ti jsou moji. Všichni do jednoho.
Mí bývalí studenti.
Poznáváte Barnabáše Cuffea, šéfredaktora Denního věštce?
Vždycky přijme moji sovu, chci-li vyjádřit názor
na denní zprávy.
Gwenog Jonesová, kapitánka Holyheadských harpyjí.
Volňásky, kdykoli o ně požádám.
Dlouho jsem na žádném zápase nebyl.
Ano.
Regulus Black.
Jeho starší bratr Sirius bohužel před pár týdny zemřel.
Učil jsem celou rodinu Blackových, kromě Siriuse.
Škoda, nadaný hoch.
Když přišel Regulus, dostal jsem ho, ale byl bych je rád měl kompletní.
Horacio?
Můžu si vzít tohle?
-Líbí se mi pletací vzory. -Jistě. Už odcházíte?
Já myslím, že poznám, když jsem prohrál.
Považoval bych za osobní vítězství,
kdyby ses uvolil vrátit do Bradavic.
Jako můj přítel, pan Potter. Zcela jedinečný.
Tak sbohem, Horacio.
Dobrá! Udělám to.
Chci ale kabinet profesorky Merrythoughtové, a ne ten kumbál.
A chci zvýšení platu. Tohle jsou šílené doby, ve kterých žijeme!
To má pravdu.
Co to všechno mělo znamenat?
Ty jsi nadaný, slavný a mocný. A toho si Horacio cení.
Jistě se pokusí přidat tě do své sbírky, Harry.
Byl bys jeho korunní klenot.
Proto se vrací do Bradavic. Jeho návrat je životně důležitý.
Obávám se, že jsem ti překazil báječný večer.
Protože byla opravdu moc hezká. Ta dívka.
To nevadí. Zajdu tam zítra a omluvím se.
Dnes večer se už do Kvikálkova nevrátíš, Harry.
Pane, co Hedvika? A můj kufr?
Čekají na tebe.
Hedviko.
Mamko?
Ginny, copak je?
Chci se zeptat, kdy přijel Harry.
-Cože? Harry? Jaký Harry? -Harry Potter přece.
Věděla bych, kdyby byl Harry v mém domě.
-V kuchyni má kufr. A svou sovu. -Ne, zlato, o tom vážně pochybuju.
Harry? Kdo mluvil o Harrym?
Já. Není s tebou v pokoji?
Ne. Věděl bych, kdyby tam byl můj nejlepší kámoš, ne?
Neslyšela jsem sovu?
Zřejmě se toulá někde po domě.
-Vážně? -Vážně.
Harry!
To je ale báječné překvapení!
Proč jsi nedal vědět, že přijedeš?
-To věděl jen Brumbál. -Ten Brumbál!
Ale co bychom si bez něj počali?
Mělas tam zubní pastu.
Kdy jsi přijela?
Před pár dny.
Nevěděla jsem, jestli vůbec přijedu.
Mamka se před týdnem zjančila.
Prý bysme se s Ginny neměli do Bradavic vracet.
Že je to nebezpečné.
-Ale jdi. -Není sama.
Vždyť i naši vědí, že se děje něco špatného.
Vyřešil to taťka, řekl, že se chová jako blázen.
Naštěstí se už vzpamatovala.
Ale jsou to Bradavice. Brumbál! Co může být bezpečnější?
Hodně se mluví o tom,
že Brumbál už stárne.
Nesmysl! Je mu sotva...
Kolik mu je?
Sto padesát? Plus minus pár let.
Ciso! To přece nemůžeš! Nemůžeme mu věřit!
Pán zla mu věří.
Pán zla se mýlí!
Ztrať se, Červíčku.
Já vím, že jsem sem neměla chodit.
Sám Pán zla mi o tom zakázal mluvit.
Jestli to Pán zla zakázal, pak bys neměla mluvit.
Polož to, Belo. Nesmíme sahat na to, co nám nepatří.
Jsem s tvou situací obeznámen, Narciso.
Ty?
Pán zla ti to snad pověděl?
Tvá sestra pochybuje.
Chápu to. Celá léta jsem svoji roli hrál tak dobře,
že jsem oklamal jednoho z největších čarodějů všech dob.
Brumbál je veliký čaroděj. Jenom hlupák by o tom pochyboval.
Já nepochybuji o tobě.
Měla bys být poctěná. A Draco taky.
Je to ještě chlapec.
Nemohu změnit rozhodnutí Pána zla.
Ale snad by tu byla možnost, abych Dracovi pomohl.
-Severusi. -Tak přísahej.
Zavaž se neporušitelným slibem.
Jsou to jen prázdná slova.
Udělá, co bude v jeho silách.
A až ho bude nejvíc potřeba,
zaleze prostě zpátky do své díry.
Zbabělec.
Vytáhni svou hůlku.
Přísaháš,
Severusi Snape,
že dohlédneš na Draca Malfoye,
až se pokusí splnit přání Pána zla?
Přísahám.
Přísaháš, že uděláš vše,
abys ho uchránil před újmou?
Přísahám.
A když Draco neuspěje,
sám naplníš onen úkol,
jímž Pán zla Draca pověřil?
Přísahám.
Jen dál! Máme omdlévací oplatky!
Krvácivé kokosky!
-A pro zahájení školy... -Dávivé dortíčky!
-Do kotlíku, fešáku! -Do kotlíku, fešáku!
Děti! Uklidněte se!
Vážně nenávidím děti!
-Peruánský zatmívací prášek. -Na tom jsme vydělali.
Skvělý, když potřebuješ zmizet.
Ahoj, dámy.
Nápoj lásky, co? Opravdu funguje.
I když jsme slyšeli, Ginny, že ho nepotřebuješ.
-Jak to? -Copak nechodíš s Deanem Thomasem?
To není vaše věc.
Kolik to stojí?
Pět galeonů.
-Kolik pro mě? -Pět galeonů.
Jsem váš bratr.
Deset galeonů.
Pojďte, jdeme.
Ahoj, Rone.
Ahoj.
Jak to Fred a George dělají? Většina krámů je zavřená.
Podle Freda se lidi potřebujou smát.
Asi má pravdu.
Ale ne!
U Ollivandera kupovali hůlku všichni.
Harry?
Zdá se mi, že Draco a jeho máma nechtějí,
aby je někdo sledoval?
Jinotaj!
Jinotaj.
Ta je roztomilá. Jsou případy, kdy o Vánocích zpívaly.
- Jinotaj? -Jo, dík.
-Co je strachopud? -Neviditelný tvor.
Vlétne ti do uší a úplně tě zmate.
Jinotaj.
Co Draco dělal s tou podivnou skříní?
A co to bylo za lidi?
Nechápete? Byl to ceremoniál, zasvěcení.
Nech toho, Harry. Vím, kam míříš.
Je to tak. Je jedním z nich.
Z koho?
Harry se domnívá, že Draco Malfoy je teď Smrtijed.
Přeskočilo ti?
Co by Ty-víš-kdo dělal s Malfoyem?
Tak co dělal u Borgina a Burkese? Vybíral si nábytek?
Divný krám. On je taky divný.
Hele, jeho otec je Smrtijed. Dává to smysl.
Hermiona to viděla na vlastní oči.
Říkám ti, že nevím, co jsem viděla.
Jdu na vzduch.
Co to bylo?
-Co to bylo? Blaise? -Nevím.
Klid. Nejspíš nějaký prvňák tropí hlouposti.
Draco, sedni si. Za chvíli jsme v Bradavicích.
Bradavice. Horší školu si neumím představit.
Skočil bych z astronomické věže,
kdybych tam měl ještě 2 roky chodit.
Co tím chceš říct?
Letos nejspíš neuvidíš,
jak ztrácím čas na hodinách formulí.
Bavíš se, Blaise?
Kdo se asi bude smát naposled?
Tak běžte. Něco zkontroluju.
Kde je Harry?
Už asi vystoupil. Tak pojď.
Máma ti neřekla, že odposlouchávat někoho je nevychované?
Petrificus totalus!
No jo,
byla mrtvá dřív, než ti mohla otřít pocintanou bradu.
Tohle je za otce. Hezkou cestu do Londýna.
STRAŠIBRÝLE ZDARMA
Finite.
-Ahoj, Harry. -Lenko!
-Jak jsi mě našla? -Strachopudové. Máš jich plnou hlavu.
Promiň, žes kvůli mně zmeškala kočáry.
Nevadí. Připadala jsem si jako s kamarádem.
Já jsem tvůj kamarád!
To je prima.
Už je načase. Všude vás hledám, vy dva!
Dobře, jména?
Pane profesore, znáte mě už pět let.
Žádné výjimky, Pottere.
Co je to za lidi?
Bystrozorové. Kvůli bezpečnosti.
Co je tohle za klacek?
To je vycházková hůl, kreténe.
A k čemu zrovna vy potřebujete vycházkovou hůl?
Dalo by se to považovat za útočnou zbraň.
V pořádku, pane Filchi. Za pana Malfoye se mohu zaručit.
Hezká tvář, Pottere.
Nechceš, abych ti to spravila?
Osobně myslím, že takhle vypadáš trochu uvolněnější,
ale jak chceš.
Už jsi někdy napravovala nos?
Ne, zato několikrát prsty na nohou. To není takový rozdíl.
Dobře. Zkus to.
Episkey.
-Jak vypadám? -Neobyčejně obyčejně.
Paráda.
Neboj. Brzy tu bude.
Přestaneš se už konečně cpát?
Tvůj kamarád se ztratil!
To bolí! Otoč se, ty cvoku.
Zas je celý od krve.
-Proč je pořád zakrvácený? -Tentokrát je to jeho krev.
Kde jsi byl?
-Co máš s obličejem? -Až pak.
Co jsem zmeškal?
Moudrý klobouk nás vybízel, ať jsme stateční a silní.
To se mu snadno řekne. Je to jen klobouk!
-Přeji vám všem hezký večer. -Díky.
Především vám chci představit nového člena našeho sboru,
Horacia Křiklana.
Profesor Křiklan
se uvolil vrátit na své staré místo učitele lektvarů.
Místo učitele obrany proti černé magii
zatím převezme profesor Snape.
Jak víte,
každý z vás byl dnes večer při příjezdu sem prohledán.
A máte právo vědět proč.
Kdysi žil mladý muž, který jako vy
sedával v této síni,
chodíval chodbami tohoto hradu, spal pod jeho střechou.
Ve všech ohledech vypadal jako kterýkoli jiný student.
Jmenoval se...
Tom Raddle.
Ale dnes
ho celý svět zná pod jiným jménem.
A právě to mi nyní, když tu dnes večer stojím,
připomíná nepříjemnou skutečnost.
Každý den, každou hodinu,
možná i v tuto chvíli,
se síly temnot pokoušejí proniknout zdmi tohoto hradu.
Ale nakonec největší zbraní jste vy.
To bylo k zamyšlení.
Teď do postele. Šup, šup.
Povzbuzující.
Dějiny čar a kouzel jsou nahoře, dámy, ne dole!
Pane Daviesi! Ale to je dívčí umývárna.
Pottere?
To není dobré.
Bavíte se dobře?
-Mám dnes dopoledne volnou hodinu. -Všimla jsem si.
Nevyužijete ji k lektvarům?
Nebo už se snad nechcete stát bystrozorem?
Chtěl jsem, jenže bych musel být při NKÚ vynikající.
To platilo, dokud lektvary učil profesor Snape.
Profesor Křiklan ale do kurzu na OVCE rád přijme i studenty
hodnocené jako "nad očekávání".
Paráda.
-Takže tam hned půjdu. -Dobře.
Vezměte s sebou i Weasleyho. Tváří se nějak moc spokojeně.
Nechci chodit na lektvary.
Budou zkoušky na famfrpál. Musím trénovat.
Péče o detaily při přípravě je základní podmínkou všeho plánování.
Harry, už jsem si dělal starosti. A přivedl jste ještě někoho.
Ron Weasley, pane.
Na lektvary jsem ale hrozný nešika, přímo postrach.
S tím si poradíme.
Harryho přítel je i můj. Vemte si učebnice.
Promiňte, ale my je ještě nemáme.
Nevadí. Vemte si je ze skříně.
Jak jsem říkal, připravil jsem pár lektvarů.
Pozná někdo z vás, co jsou ty lektvary zač?
-Ano, slečno...? -Grangerová, pane.
Tohle je veritasérum, nápoj pravdy.
PŘÍPRAVA LEKTVARŮ PRO POKROČILÉ
Příprava je náročná.
Tady je Amorův šíp.
Nejúčinnější nápoj lásky.
Každému voní jinak, podle toho, co koho přitahuje.
Já třeba cítím
čerstvě posečenou trávu, nový pergamen
a peprmintovou zubní pastu.
Amorův šíp nevytváří skutečnou lásku.
Vyvolává ale velice silné citové vzplanutí či posedlost.
Z toho důvodu je to pravděpodobně nejnebezpečnější lektvar v této místnosti.
Pane? Neřekl jste nám, co je tohle.
Ano.
To, co zde vidíte, dámy a pánové,
je zvláštní lektvar známý jako felix felicis.
Ale nejčastěji se mu říká...
-Tekuté štěstí. -Ano, slečno Grangerová. Tekuté štěstí.
Příprava je složitá a každá chyba je katastrofa.
Jeden doušek a zjistíte, že se vám zdaří vše, o co se pokusíte.
Dokud jeho účinky nepominou.
A právě to dnes každému z vás nabízím.
Malou lahvičku tekutého štěstí studentovi,
kterému se za zbývající hodinu
podaří namíchat přijatelný odvar živoucí smrti.
Recept na jeho přípravu najdete na straně deset.
Ale dosud se jenom jednomu studentovi zdařilo připravit lektvar
tak kvalitní, aby tu cenu vyhrál.
Přeji vám hodně štěstí.
Dejte se do toho.
TATO KNIHA JE MAJETKEM: PRINCE DVOJÍ KRVE
NAKRÁJEJTE JEDNU FAZOLKU DŘÍMALKY.
ROZDRTIT ČEPELÍ, ŠŤÁVA SE LÍP UVOLNÍ.
Jak jsi to dokázal?
Rozdrtit, ne nakrájet.
Ne. V učebnici se píše nakrájet.
Jak myslíš.
ŠŤÁVU Z 13 FAZOLEK NALIJTE DO KOTLÍKU.
U Merlinových vousů! To je perfektní!
Jen jediná kapka by nás všechny zabila.
Tak dobrá, jak jsem slíbil.
Jedna lahvička felix felicis.
Blahopřeju vám.
Užijte ji dobře.
Dostal jsi můj vzkaz. Pojď dál.
Jak se máš?
Dobře, pane.
Vyučování tě baví?
Na profesora Křiklana jsi udělal dojem.
Myslím, že moje schopnosti přeceňuje.
Vážně?
Určitě.
A co tvoje mimoškolní aktivity?
Všiml jsem si, že trávíš
hodně času se slečnou Grangerovou.
Napadlo mě...
Ale ne! Jistě, je chytrá a jsme kamarádi, ale ne.
Nezlob se, byl jsem jen zvědavý.
Ale dost klábosení.
Jistě bys chtěl vědět, proč jsem tě dnes večer zavolal.
Odpověď je tady.
To, co vidíš, jsou vzpomínky.
A všechny se týkají jednoho člověka. Voldemorta,
nebo jak byl tehdy znám, Toma Raddlea.
Tahle ampulka obsahuje vzpomínku na den,
kdy jsem ho viděl poprvé.
Chci, aby ses s ní seznámil.
Byla jsem zmatená, když jsem dostala váš dopis, pane Brumbále.
Toma tu ještě nikdo z příbuzenstva nenavštívil.
Vyskytly se jisté incidenty s dětmi. Dost ošklivé.
Tome? Máš tu návštěvu.
Jak se máš, Tome?
Dost.
-Vy jste doktor, že jo? -Ne.
Jsem profesor.
Nevěřím vám.
Chce mě nechat prohlídnout.
Myslí, že jsem jiný.
Možná má pravdu.
Nejsem šílenec.
V Bradavicích není místo pro šílence.
Bradavice jsou škola.
Čar a kouzel.
Dokážeš různé věci, že, Tome?
Které ostatní děti nedokážou.
Umím pohnout věcmi a nesáhnu na ně.
Zvířata dělají, co chci, a nemusím je cvičit.
Dokážu ublížit lidem, co jsou na mě zlí.
Ublížím jim,
když chci.
Co jste zač?
Jsem jako ty, Tome.
Jsem jiný.
Dokažte to.
Ve tvé skříni je něco, co se chce dostat ven, Tome.
Krádeže v Bradavicích netrpíme, Tome.
V Bradavicích se naučíš kouzla používat, ale také je držet pod kontrolou.
Rozumíš mi?
Umím taky mluvit s hady.
Najdou si mě
a něco šeptají.
Je to normální u někoho, jako jsem já?
Věděl jste to, pane? Tehdy?
Že jsem poznal nejnebezpečnějšího černokněžníka všech dob? Ne.
Kdybych to věděl, tak...
Když byl Tom Raddle v Bradavicích,
sblížil se s jedním konkrétním učitelem.
Uhodneš, který učitel to byl?
Nepovolal jste profesora Křiklana jen kvůli lektvarům, že?
Ne, nepovolal.
On má totiž něco, po čem velice toužím.
A tak snadno se toho nevzdá.
Říkal jste, že se mě pokusí přidat do své sbírky.
Správně.
Mám mu to dovolit?
Ano.
Dneska mi předvedete pár manévrů,
abych viděl, jak jste na tom.
Ticho.
Sklapněte!
Díky.
To, že jste byli v týmu vloni,
neznamená, že se do něj dostanete i letos. Jasné?
Fajn.
Weasley, nenaštveš se?
Nenaštvu?
Jo, zkusím to taky na brankáře. Nic ve zlým.
Vážně? Takový habán jako ty?
Máš spíš figuru na odrážeče.
Brankář musí být rychlý, pohyblivý.
Aspoň to zkusím.
Můžeš mě představit svojí kamarádce Grangerové?
Docela rád bych si s ní potykal, víš, jak to myslím.
Do toho, Weasley!
Drž se, Rone!
No tak, Rone!
Jo, Cormacu!
Confundus.
Není úžasný?
Nevěřil jsem, že tu poslední ránu chytím.
Snad si to Cormac moc nebere.
Já mám dojem, že se mu líbíš, Hermiono.
Je odporný.
Slyšelas o kouzlu Sectumsempra?
Ne, neslyšela.
Kdybys měl sebeúctu, tak tu učebnici vrátíš.
To ani náhodou. Je nejlepší ve třídě.
Dokonce lepší než ty! Křiklan ho má za génia.
Co?
Komu ta učebnice patřila? Ukaž.
Ne.
Proč ne?
Má křehkou vazbu.
-Křehkou vazbu, říkáš? -Jo.
Princ dvojí krve?
Je tu: "Kniha patří princi dvojí krve."
Pomalu s tou knihou spíš
a nepokusil ses zjistit, kdo je princ dvojí krve?
Neříkal jsem, že mě to nezajímá. A s tou knihou nespím.
Je to pravda!
Rád si před spaním popovídám, ale ty si ji pořád čteš.
Už jsi jako Hermiona.
Byla jsem zvědavá, tak jsem šla...
-Do knihovny. -Do knihovny. A?
A nic.
Nenašla jsem jedinou zmínku o princi dvojí krve.
Tak vidíš. Není co řešit.
Doufal jsem, že budete U tří košťat.
Ne, mám bohužel mimořádnou zkoušku sboru.
Chcete máslový ležák?
Jeden kamarád sáňkoval na Claxby Hillu.
Měli jsme ty dlouhé podomácku vyrobené sáňky norského typu...
Tady ne. Tamhle.
Tak jo.
Něco k pití?
Tři máslové ležáky. Do mého zázvor.
Zatraceně.
Frajer libovej!
Vždyť se jen drží za ruce.
A muckají se.
-Radši půjdu. -Cože?
To nemyslíš vážně!
-Vždyť je to moje sestra! -No a?
Kdyby viděla, jak se ty muckáš se mnou, myslíš, že by taky odešla?
-Harry, chlapče! -Pane. Rád vás vidím.
Já vás taky.
Co vás přivádí?
Radši se mě ani neptejte, jak dlouho už ke Třem košťatům chodím.
Pamatuju doby, kdy to bylo jen jedno koště.
Zpět na palubu, Grangerová! Kdysi jsem míval ve zvyku
uspořádat občas večírek
pro jednoho či dva vybrané studenty.
-Byl byste pro? -Bylo by mi ctí, pane.
I vy byste byla vítaná!
-Bude mi potěšením. -Báječné. Čekejte moji sovu.
Rád jsem vás viděl, Wallenby.
Co to bylo?
Brumbál chtěl, ať se s ním sblížím.
-Jak sblížíš? -Nevím.
Musí to být důležité. Jinak by to Brumbál nechtěl.
Máš tady trochu...
Katie, nevíš, co v tom je!
Neboj, vím, co dělám.
Slyšels, co říkala o tom, že bysme se muckali?
Jako kdyby...
Varovala jsem ji. Říkala jsem, ať na to nesahá!
Nechoďte k ní. Ustupte, vy všichni!
Nešahejte na to, jenom na ten obal. Rozuměli jste?
Víte jistě, že Katie u sebe tohle neměla,
když přišla ke Třem košťatům?
Jak jsem říkala.
Odešla na toaletu, a když se vrátila, nesla ten balíček.
Že prý je důležitý a musí ho doručit.
-A řekla komu? -Profesoru Brumbálovi.
Dobrá, děkuji vám, Leanno. Jděte.
Jak je možné, že kdykoli se někde něco přihodí, jste u toho vy tři?
Paní profesorko, stejnou otázku si kladu už šest let.
Severusi.
Co myslíte?
Že slečna Bellová má štěstí, že je naživu.
Byla zakletá, že jo?
Já Katie znám. Ta by neublížila ani mouše.
Jestli to nesla profesoru Brumbálovi, nedělala to vědomě.
Ano, byla zakletá.
Byl to Malfoy.
To je velice vážné obvinění, Pottere.
To ano.
-Vaše důkazy? -Prostě to vím.
Prostě...
to víte.
Opět musím žasnout nad vaším nadáním,
o jakém se pouhým smrtelníkům může jenom snít.
Je nepochybně úžasné být vyvoleným.
Měli byste už jít do svých ložnic. Všichni.
Co myslíš, že Dean vidí na Ginny?
Co vidí ona na něm?
Na Deanovi? Je skvělý.
Nedávno jsi mu říkal libovej frajer!
No dobře, jenže to mi ochmatával sestru.
Něco praskne a nejradši bys ho zabil. Z principu.
Když myslíš.
-Co na ní může vidět? -Já nevím.
Je chytrá, vtipná.
-Moc hezká. -Moc hezká?
-No víš, má pěknou pleť. -Pleť?
Takže Dean s ní chodí kvůli pleti?
To ne. Jen říkám, že je to možná jeden z faktorů.
Hermiona má hezkou pleť.
Nemyslíš? Aspoň mi to tak připadá.
O tom jsem nikdy nepřemýšlel.
Ale nejspíš jo.
Moc hezkou.
-Myslím, že už teď budu spát. -Jasně.
Cormacu, vídáte se někdy se strýčkem Tiberiusem?
Ano. Mám jít s ním
a s ministrem kouzel o prázdninách na hon.
Vida, tak je ode mne pozdravujte.
A co váš strýček, Belby?
Pro ty, kteří to nevědí, Marcusův strýc vynalezl vlkodlačí lektvar.
-Pracuje na něčem novém? -Nevím.
Nepohodli se s tátou. Ten tvrdí, že lektvary jsou k ničemu.
Jediný, který prý stojí za to, je panák na noc.
A co vy, slečno Grangerová? Co dělá vaše rodina v mudlovském světě?
Rodiče jsou zubaři.
Spravujou lidem zuby.
To je úžasné. A není to nebezpečné povolání?
Ne.
I když jeden kluk, Robbie Fenwick, jednou otce kousl.
Potřeboval deset stehů.
Slečna Weasleyová. Pojďte.
Vidíš ty oči? Zase se s Deanem pohádali.
Pardon. Obvykle chodím včas.
Nevadí. Přišla jste na dezert, pokud vám Belby nějaký nechal.
Co je?
Nic.
Sbohem! Dobrou noc.
-Pottere! -Omlouvám se.
Jen jsem obdivoval ty přesýpací hodiny.
Ano.
Zajímavá věcička.
Ten písek se sype podle kvality konverzace.
Je-li podnětná, sype se pomaleji.
-A když ne... -V tom případě už půjdu.
Nesmysl! Vy se nemáte čeho bát.
Ale někteří vaši spolužáci...
Řekněme, že se do výstavky nejspíš nedostanou.
Do výstavky?
Každý, kdo chce někým být, doufá, že skončí tady nahoře.
Jenže vy už dávno někým jste, že ano, Harry?
Dostal se do výstavky Voldemort?
Znal jste ho, že? Toma Raddlea? Učil jste ho.
Pan Raddle měl tady v Bradavicích mnoho učitelů.
Jaký byl?
Omlouvám se. Promiňte.
Zabil mi rodiče.
Samozřejmě.
Je přirozené, že o něm chcete vědět víc.
Obávám se ale, že vás musím zklamat.
Když jsem ho poznal, byl to tichý,
inteligentní chlapec, který toužil stát se prvotřídním čarodějem.
Nijak zvlášť se nelišil od jiných.
Nelišil se ani od vás.
Pokud v něm číhala zrůda,
byla skrytá hluboko uvnitř.
Zlom vaz, Rone!
Spoléhám na tebe. Vsadil jsem dva galeony.
Srabe!
Co to má na sobě?
Jaké to bylo?
-Co myslíš? -Ten večírek.
Vlastně docela nuda.
I když dezert si Harry užil.
Křiklan pořádá vánoční večírek.
Každý má někoho přivést.
Nejspíš půjdeš s McLaggenem. Ten je v Křiklanově klubu.
-Chtěla jsem požádat tebe. -Vážně?
Hodně štěstí, Rone.
Určitě budeš skvělý.
Vzdávám to. Po dnešním zápase může chytat McLaggen.
Jak myslíš.
Džus?
Ahoj, všichni.
Vypadáš hrozně, Rone.
Proto jsi mu něco nalil do pití?
Na povzbuzení?
Tekuté štěstí.
Nepij to, Rone!
-Za to tě můžou vyloučit. -Nevím, o čem mluvíš.
Jdeme, Harry. Vítězství je naše.
Jo!
Weasley! Weasley! Weasley!
Jo!
Weasley! Weasley! Weasley!
Neměls to dělat.
Já vím. Stačilo použít matoucí kouzlo.
To bylo jiné. Šlo jen o zkoušky a tohle už byl zápas.
Nedals mu to.
Ron si to jen myslel.
Kouzelná formule. Cvičím se.
Povedli se ti.
Jaký je to pocit, Harry?
Když vidíš Deana s Ginny.
Vím to.
Vidím, jak se na ni díváš.
Jsi můj nejlepší kamarád.
Jejda.
Tady už je obsazeno.
Co je to za ptáky?
Oppugno.
Takovýhle to je pocit.
Jestli ji to rozhodilo, za to já nemůžu.
Co je mezi mnou a Lev... Řekněme, nezastavíme to.
Je to chemie.
Jestli to vydrží? Kdo ví? Ale je to moje věc.
Samozřejmě že si může líbat, koho chce. Je mi to úplně jedno.
Že jsem si myslela, že spolu půjdeme na Křiklanův večírek?
Jo,
ale za daných okolností jsem se musela zařídit jinak.
A zařídila?
Ano. Proč?
Když ani jeden z nás nemůže jít s tím, s kým by si přál,
můžeme jít spolu jako kamarádi.
Proč mě to nenapadlo?
S kým tedy jdeš?
To je překvapení.
Teď se musíme postarat o tebe. Nemůžeš jít s kýmkoli.
Vidíš tamhletu holku?
To je Romilda Vaneová. Snaží se ti podstrčit nápoj lásky.
Vážně?
Dělá to jen proto, že tě považuje za vyvoleného.
Ale já jsem vyvolený!
Promiň, vtip.
Pozvu toho, kdo se mi líbí.
Fajn holku.
V téhle části hradu jsem nikdy nebyla.
Jedině možná ve spaní. Jsem totiž náměsíčná.
Proto chodím spát v botách.
Harmonia nectere passus.
Pití?
Neville.
Nejsem v Křiklanově klubu.
Ale ujde to. Belby rozdává na toaletě ručníky.
-Zatím si nedám. Díky. -Fajn.
Hermiono. Co tu děláš? A co se ti stalo?
Sotva jsem utekla. Totiž... nechala jsem Cormaca pod jmelím.
Cormaca? Tys pozvala jeho?
Chtěla jsem naštvat Rona.
Má víc chapadel než škrtidub.
-Dračí tataráček? -Ne.
Rozumné. Hrozně po něm páchne z úst.
Dejte to sem.
Třeba Cormaca odradím.
Bože, už je tu.
Myslím, že se zrovna šla přepudrovat.
To je kluzká malá mrška!
A taky ráda mele pantem, co? Bla, bla.
Co to vlastně jím?
Dračí koule.
Právě jste si vysloužil měsíc školního trestu.
Ne tak rychle, Pottere.
Měl bych se připojit k hostům. Moje společnice...
Ona bez vás nepochybně další minutu nebo dvě přežije.
Kromě toho vám chci jen předat vzkaz.
-Vzkaz? -Od profesora Brumbála.
Mám vám popřát všechno nejlepší a hodně zábavy o prázdninách.
On je na cestách. A vrátí se zpět až na začátek vyučování.
Kde na cestách?
Nesahej na mě, špinavej motáku!
Profesore Křiklane,
právě jsem objevil toho chlapce, jak se schovával nahoře v chodbě.
Prý má pozvání na váš večírek.
Dobrá, chtěl jsem se sem vetřít! Spokojený?
Já ho vyvedu ven.
Samozřejmě, profesore.
Prosím, vážení, pokračujte!
Možná jsem Bellovou zaklel, možná ne. Co chcete?
Musím tě chránit!
Dal jsem neporušitelný slib.
Žádnou ochranu nepotřebuju!
Vybral k tomu mě! Ze všech ostatních! Mě!
-Já ho nezklamu! -Máš strach, Draco.
Pokoušíš se to zakrýt, ale je to zřejmé. Já ti pomůžu.
Ne!
On vybral mě! Tohle je moje chvíle!
"Neporušitelný slib"?
Snape to říkal takhle?
Určitě. Proč?
Neporušitelný slib nemůžeš porušit.
Budeš se asi divit, ale to mi taky došlo.
Ty to nechápeš.
Zatraceně!
Chybíš mi.
Milé.
Pořád se se mnou chce muckat. Mám rozpraskané rty, hele!
Nech toho, já ti věřím.
Co se stane, když porušíš neporušitelný slib?
Umřeš.
Voldemort pověřil Draca nějakým posláním?
Zní to šíleně.
Nenapadlo tě, že Snape předstíral, že Dracovi nabízí pomoc,
aby zjistil, co má udělat?
-Nepřipadalo mi to tak. -Možná má Harry pravdu.
Složil přece neporušitelný slib.
V konečném důsledku jde o to, jestli věříme Brumbálovu úsudku!
-Ten Snapeovi věří, proto mu věřím i já. -Brumbál se může mýlit.
Jsi zaslepený nenávistí!
Lidé se ztrácejí, Harry, denně.
Můžeme věřit jen hrstce lidí.
Jestli se začneme hádat mezi sebou, je s námi konec!
Otevři pusu.
Ty mi nevěříš?
Dobré.
-Koláč? -Ne, díky.
Musíš to Remusovi prominout.
Podepisuje se na něm ten jeho stav.
A co vy, pane Weasley?
Sledují nás, všechny.
Molly většinou nevychází z domu.
Není to snadné.
Dostal jste můj vzkaz?
Ano, dostal.
Pokud Brumbál cestuje, ministerstvo o tom neví,
ale tak to možná Brumbál chce.
Pokud jde o Draca Malfoye,
vím něco víc.
Poslal jsem k Borginovi a Burkesovi agenta.
Podle toho, co jsi napsal
a co jste s Ronem v létě viděli,
myslím, že tím předmětem, o který se Draco zajímá,
je rozplývavá skříň.
Rozplývavá skříň?
Byly oblíbené, když se Voldemort poprvé chopil moci.
To je pochopitelné. Když se objevili Smrtijedi,
stačilo vlézt si dovnitř a na hodinu nebo na dvě zmizet.
Dokážou tě přepravit kamkoli.
Jsou to ale zrádné hračky, temperamentní.
A co se stalo s tou u Borgina a Burkese?
Nic.
Pořád je tam.
-Bylo to báječné, Molly. -Nechcete tu zůstat?
Musíme jít. První noc cyklu je vždycky nejhorší.
Remusi?
Zlato?
Ron už šel spát?
Ještě ne.
Tkanička.
Veselé Vánoce, Harry.
Veselé Vánoce.
-Harry, ne! -Remusi!
Ginny!
Zabila jsem Siriuse Blacka! Zabila jsem Siriuse Blacka!
Jestlipak mě chytíš?
Chytíš mě? Zkusíš mě chytit?
Harry?
Mdloby na tebe!
Harry!
Ginny!
Molly.
ZMIZENÍ NA MINISTERSTVU POKRAČUJÍ
Můžou k tobě tak snadno!
Máš štěstí, že tě nezabili! Uvědom si, kdo jsi, Harry.
Já vím, kdo jsem, Hermiono.
Promiň.
Budu ho nosit.
To je můj Lonánek!
Promiň. Musím jít zvracet.
Kam na ty informace chodíte?
Jste informovaný lépe než učitelský sbor.
Pane,
je pravda, že profesorka Merrythoughtová odchází?
To bych vám neřekl, ani kdybych to věděl.
Mimochodem, díky za ananas. Máte pravdu, mám ho moc rád.
Jak jste to ale věděl?
Intuice.
Bože, to už je tak pozdě?
Běžte, nebo nám profesor Dippett dá všem školní trest.
Dejte si pozor. Neměl byste se po večerce toulat.
-Nějaký problém, Tome? -Ano, pane.
Jste jediný, na koho se můžu obrátit.
Ostatní profesoři nejsou jako vy.
Mohli by si to špatně vyložit.
Jen dál.
Byl jsem jednou
v oddělení s omezeným přístupem
a dočetl jsem se něco o jisté poměrně vzácné magii.
Možná byste mi to mohl vysvětlit.
Říká se tomu, jestli jsem rozuměl...
O takových věcech já nic nevím, a i kdybych věděl, neřekl bych vám to!
Koukejte okamžitě zmizet a ať už vás o tom nikdy neslyším mluvit!
Jsi zmatený?
Divil bych se, kdybys nebyl.
Nerozumím tomu. Co se stalo?
Tohle je zřejmě nejdůležitější vzpomínka ze všech.
A je to také lež.
Ta vzpomínka je totiž upravená
a upravil ji tentýž člověk, kterému patří. Náš profesor Křiklan.
Proč by zasahoval do své paměti?
-Myslím, že se za to stydí. -Proč?
No právě.
Chtěl jsem, aby ses s Křiklanem blíž seznámil, a tys to udělal.
Teď chci, abys ho jakýmkoli způsobem přesvědčil,
aby ti vyjevil pravou vzpomínku.
Tak dobře ho zase neznám.
Ta vzpomínka je klíč ke všemu.
Bez ní jsme slepí.
Bez ní ponecháme osud našeho světa náhodě.
Nemáš na vybranou.
Nesmíš zklamat.
Znovu si nastudujte kapitolu o protijedech.
Víc vám toho o bezoárech povím v příští hodině. Teď už jděte.
Felice! Váš krysí ocásek.
Sám král lektvarů osobně!
Čemu vděčím za to potěšení?
Pane, můžu se na něco zeptat?
Jen se ptejte, drahý chlapče.
Byl jsem v oddělení s omezeným přístupem
a narazil jsem na něco zvláštního ohledně jisté velice vzácné magie.
Ano? A co to bylo za vzácnou magii?
To už nevím. Nevzpomínám si přesně na ten název.
Chci vědět, jestli existujou nějaká kouzla, která nás nesmíte učit.
Já učím lektvary.
Na to byste se měl zeptat spíš profesora Snapea.
Ano.
Ale my dva spolu moc dobře nevycházíme.
On není jako vy.
Mohl by si to špatně vyložit.
Ano. Světlo neexistuje bez tmy.
Stejně je tomu s kouzly. Já se vždy snažím zůstávat na světle.
Vám doporučuju totéž.
To jste řekl i Tomu Raddleovi, když se vás vyptával?
K tomu vás navedl Brumbál, že ano?
Že ano?
Ano?
To jste vy, Pottere.
Omlouvám se, nemám teď čas.
To je nádhera, že jo? Ten měsíc.
Božský.
Dali jsme si večerní občerstvení, co?
Měls tu bonboniéru na posteli. Chtěl jsem jeden ochutnat.
-Spíš dvacet. -Nemůžu na ni přestat myslet.
Já myslel, že už ti leze na nervy.
Jak by mi mohla lézt na nervy?
Asi ji miluju.
Výborně.
Ví, že vůbec existuju?
To doufám. Už tři měsíce se s tebou mucká!
Mucká? O kom to mluvíš?
A o kom mluvíš ty?
O Romildě Vaneové, samozřejmě.
Aha, moc vtipné.
-Za co to bylo? -To není vtip! Já ji miluju!
Miluješ? A už jsi s ní mluvil?
Ne. Můžeš mě představit?
Pojď, Rone. Představím tě Romildě Vaneové.
MILÝ HARRY,
PŘEJI TI HODNĚ SLADKÝCH MYŠLENEK. ROMILDA
Promiňte, pane. Neobtěžoval bych, kdyby to nebylo nezbytné.
Kde je Romilda?
Co je to s Wenbym?
Velmi silný nápoj lásky.
Dobře. Vemte ho dovnitř.
Myslel bych, že tuhle medicínu namícháte sám.
Mám pocit, že to chce někoho zkušenějšího.
Ahoj, krásko. Chceš něco k pití?
Asi máte pravdu.
Pane profesore, omlouvám se za to dnešní nedorozumění.
Ale kdepak. To už dávno vzala voda. Pravda?
Chápu, že už toho máte nejspíš plné zuby.
Všichni se ptají na Voldemorta.
Neříkej to jméno!
Tu máš, chlapče. Do dna.
-Co je to? -Na posílení nervů.
-Co se mi stalo? -Nápoj lásky.
Navíc zatraceně silný.
-Je mi fakt mizerně. -Chce to životabudič.
Mám tu máslový ležák, víno a medovinu vyzrálou v dubovém sudu.
Měl jsem s ní jiné úmysly, ale za daných okolností...
Tady, Pottere.
Ať slouží!
Rone!
Rone! Profesore, dělejte něco!
Já to nechápu.
BEZOÁRY
No tak, Rone, dýchej!
Ty holky mě jednou zabijou.
To bylo pohotové, Harry, že jsi použil bezoár.
Musíte být na svého studenta hrdý.
Ano, velmi hrdý.
Jistě, Potter se zachoval hrdinsky.
Otázkou je, proč to bylo nutné.
Ano, proč?
To vypadá jako dárek, Horacio.
Nevíte, kdo vám tu láhev dal?
Pozoruhodně jemně by voněla lékořicí a třešněmi,
kdyby do ní nebyl přimíchán jed.
Původně jsem ji chtěl někomu darovat.
Smím se zeptat komu?
Vám, pane řediteli.
Kdepak je?
Kde je můj Lonánek? Neptal se po mně?
Co tady děláš?
Mohla bych se zeptat na totéž!
Já jsem přece jeho přítelkyně!
A já jsem jeho... kamarádka.
Ale nebuď směšná! Vždyť s tebou ani nemluví.
Chceš se s ním dát zase dohromady!
Někdo ho otrávil, ty náno pitomá!
A já se o něj zajímám odjakživa!
Vidíš? Cítí, že jsem tady.
Neboj se, Lonánku. Jsem tady.
Tady jsem.
Hermiono.
Být mladý a cítit ostrý lásky šíp.
Raději půjdeme.
Pan Weasley je v dobrých rukou.
Už bylo na čase, nemyslíš?
Díky.
Sklapni.
Nech toho. Vždyť sněžíš.
Řekni, jak jsem se rozešel s Levandulí.
Přišla za tebou na ošetřovnu.
A tys mluvil.
Nebyl to, myslím, nijak zvlášť dlouhý rozhovor.
Aby bylo jasno, jsem rád, že jsem se jí zbavil.
Jen mi připadá nakrknutá.
To máš pravdu.
Říkáš, že si z toho večera nic nepamatuješ?
Vůbec nic?
Možná něco.
Ale to je nesmysl. Byl jsem úplně mimo, že jo?
Úplně.
SECTUMSEMPRA PRO NEPŘÁTELE
Harry.
To je Katie.
Katie Bellová.
Katie. Jak ti je?
Vím, na co se chceš zeptat, Harry, ale nevím, kdo mě proklel.
Zkoušela jsem si vzpomenout, vážně.
Ale prostě to nejde.
Katie?
Vím, cos udělal, Malfoyi. Uřknul jsi ji, že jo?
Sectumsempra!
Vulnera sanentur.
PŘÍPRAVA LEKTVARŮ PRO POKROČILÉ
Musíš se jí zbavit. Dneska.
Chyť mě za ruku.
Komnata nejvyšší potřeby.
Schováme učebnici prince dvojí krve tam,
kde ji nikdo nenajde. Ani ty ne.
-Co to bylo? -Co to bylo?
Vidíš?
Nikdy nevíš, co tady najdeš.
Tak jo, zavři oči. Nebude tě to pokoušet.
Zavři oči.
Tohle tu může taky zůstat schované.
Tak jste to s Ginny zvládli?
Co?
Schovat tu knihu.
Jo.
Hrome... Jo.
S Křiklanem pořád nemáš štěstí, co?
Štěstí.
To je ono. Chce to kapku štěstí.
Jak se cítíš?
Skvěle.
Vážně skvěle.
Pamatuj,
že Křiklan večeřívá brzy,
jde se projít a vrátí se do kabinetu.
Jasně.
-Jdu k Hagridovi. -Cože?
Ne! Musíš si jít promluvit s Křiklanem!
Máme plán.
Mám skvělý pocit ohledně Hagrida.
Řekl bych, že je to ideální místo na dnešní večer. Rozumíte?
-Ne. -Věřte mi, vím, co dělám. Nebo...
Felix to ví.
Čau.
U Merlinových vousů, Harry!
Promiňte. Měl jsem se vám ohlásit. Chrčet nebo kašlat.
Lekl jste se, že jsem profesorka Prýtová?
To máte pravdu. Jak jste na to přišel?
Vidím, jak si počínáte.
Jak se schováváte a jak jste sebou škubl.
To jsou listy úponice, pane? Jsou cenné, že ano?
Lístek se dá prodat za 10 galeonů.
Nemám s takovými transakcemi zkušenosti, ale slyšel jsem to.
Můj vlastní zájem je čistě akademický.
Mě tahle rostlina vždycky trochu děsila.
Jak jste se vlastně dostal z hradu?
Hlavní bránou.
Jdu k Hagridovi. Je to můj dobrý přítel.
Napadlo mě, že ho navštívím.
Pokud vám to nevadí, tak zase půjdu.
Harry!
-Pane? -Už se skoro stmívá!
Nemohu vás nechat toulat se tady samotného.
Tak budu rád, když půjdete se mnou, pane.
Musím trvat na tom, abyste mě okamžitě doprovodil zpátky do hradu!
To by k ničemu nebylo, pane.
A jak jste na to přišel?
To nevím.
Horacio.
U Merlinových vousů! To je opravdová akromantule?
A myslím, že mrtvá.
Bože můj!
Drahý příteli, jak se vám ji podařilo zabít?
Zabít? Byl to můj nejstarší kámoš.
-Omlouvám se, já jsem... -Neomlouvejte se, nejste sám.
Pavouci jsou fakt děsně nepochopený tvorové.
To ty oči. Lidi jsou z nich nervózní.
A taky z těch klepet.
Jo, z těch asi taky.
Hagride, rozhodně bych nechtěl vypadat necitelně,
ale jed akromantule je neobyčejně vzácný.
Mohl bych mu lahvičku nebo dvě odebrat?
Čistě pro akademické účely.
Teď už mu k ničemu nebude, že jo?
Přesně tak, moje řeč.
Já totiž u sebe vždy nosím ampulku nebo dvě pro podobné příležitosti.
Starý zvyk odborníka na lektvary.
Ve svejch nejlepších letech byl úžasnej.
Škoda, že jste ho neznal.
Bože.
-Chtěl byste, abych řekl pár slov? -Jo.
Měl nějakou rodinu?
To měl.
Buď sbohem...
Aragogu.
Buď sbohem, Aragogu,
králi pavouků.
Tvoje tělo zetlí,
ale tvůj duch přetrvá.
A tvoji lidští přátelé najdou útěchu ve ztrátě, kterou utrpěli.
Měl jsem ho od vajíčka. Byl to takovej mrňous, když se vylíhl.
Sotva větší než mopslík. Mopslík, představte si.
To je krása! Já měl kdysi rybičku. Francise. Měl jsem ji moc rád.
Jednou jsem sešel do přízemí a byla pryč.
Puf!
-To je divný! -To tedy ano.
Jenže to je život!
Vy si klidně žijete a pak najednou... puf!
-Puf! -Puf!
Francise jsem dostal od jedné studentky.
Jednou na jaře jsem na svém stole našel skleněnou kouli.
Bylo v ní pár centimetrů čiré vody.
A na hladině se vznášel okvětní lístek.
Před mýma očima se potopil.
A těsně než dopadl na dno,
proměnil se
v malou rybičku.
Bylo to nádherné kouzlo,
úžasné na pohled.
Ten okvětní plátek byl z lilie.
Od vaší matky.
Ten den, kdy jsem sešel dolů
a koule byla prázdná,
byl den, kdy vaše matka...
Vím, proč jste tady.
Ale nemůžu vám pomoct.
Zničilo by mě to.
Víte, proč jsem zůstal naživu?
Když se mi stalo tohle?
Díky ní.
Protože ona se pro mě obětovala.
Protože odmítla ustoupit.
Protože její láska byla silnější než Voldemort.
-Neříkej to jméno. -Ale já se toho jména nebojím!
Něco vám teď povím.
O čem se ostatní jen dohadujou.
Je to pravda.
Já jsem vyvolený.
Jen já ho můžu zničit, ale abych to dokázal,
musím vědět, na co se vás Tom Raddle tehdy ptal,
a musím vědět, co jste mu řekl.
Buďte statečný, profesore.
Jako byla moje matka.
Jinak zneuctíte její památku.
Jinak zemřela zbytečně.
A koule zůstane už navždy prázdná.
Prosím, nemějte mi to za zlé, až to uvidíte.
Nemáte představu, jaký už tehdy byl.
Byl jsem jednou v oddělení
s omezeným přístupem
a dočetl jsem se něco o jisté poměrně vzácné magii.
Říká se tomu, jestli jsem rozuměl,
viteál.
-Co, prosím? -Viteál.
Narazil jsem na to při četbě.
A přesně jsem to nepochopil.
Nevím, co jste četl,
ale to je hodně černá magie, opravdu černá.
Proto
jsem přišel za vámi.
Viteál je předmět, do kterého někdo skryl část vlastní duše.
Nerozumím, jak to funguje v praxi.
Rozpoltíte svou duši a část do něj ukryjete.
Tím jste chráněn, kdyby vás někdo napadl a zničil vaše tělo.
Chráněn?
Ta ukrytá část duše žije dál.
Jinými slovy, nemůžete zemřít.
Jak se dá duše rozpoltit, pane?
Odpověď na tuhle otázku už znáte.
Vraždou.
Ano.
Vražda rozerve duši vejpůl. Je to porušení přirozeného řádu.
A duši můžete rozpoltit jen jednou? Není například sedmička...
Sedmička?
U Merlinových vousů, Tome!
Je dost špatné uvažovat o zabití jednoho člověka.
Rozervat svoji duši na sedm kusů!
To je jen hypotetické, že ano, Tome? Akademické?
Samozřejmě, pane.
Je to naše tajemství.
Pane.
To přesahuje nejhorší předtuchy.
Myslíte, že vytvořil viteál?
Jistě se mu to podařilo. A ne jen jednou.
Co to může být?
Cokoli. Nejobyčejnější předměty.
Například prsten.
Nebo kniha.
-Deník Toma Raddlea. -Je to viteál, ano.
Když jsi zachránil
v Tajemné komnatě Ginny, přinesl jsi mi tohle.
Poznal jsem, že je to produkt jiné magie.
Velmi temné, velmi mocné. Dodnes jsem ale netušil jak mocné.
-A prsten? -Byl Voldemortovy matky.
Najít ho bylo těžké a ještě těžší ho zničit.
Ale kdyby někdo našel všechny viteály a zničil je...
Zničil by Voldemorta.
Jak se dají najít? Můžou být schované kdekoli.
Ano. Ale magie, zejména černá...
zanechává stopy.
To jsou ty vaše cesty?
-Když mizíte ze školy. -Ano.
A myslím, že jsem asi našel další.
Tentokrát ale nemám naději zničit ho sám.
Už zase po tobě chci příliš mnoho.
Nepomyslel jste si nikdy,
že toho chcete příliš moc?
Nikdy ten váš geniální mozek nenapadlo, že už toho všeho mám dost?
Napadlo, nenapadlo, na tom nezáleží.
Nebudu se s vámi dohadovat, Severusi. Souhlasil jste. Není o čem mluvit.
Harry.
Potřeboval by ses oholit.
Občas zapomínám, jak strašně moc jsi vyrostl.
Stále vidím toho kloučka z přístěnku pod schody.
Promiň mi ten sentiment.
Jsem už starý.
Jste pořád stejný, pane.
Jsi jako tvoje matka, vždycky laskavý.
Tu vlastnost lidé nedokážou řádně ocenit.
Dnes večer se vypravíme na nebezpečné místo.
Slíbil jsem, že můžeš jít se mnou, a ten slib dodržím,
ale mám podmínku.
Musíš hned uposlechnout každý rozkaz, který ti dám.
Ano, pane.
Rozumíš tomu, co říkám?
Přikážu: schovej se, schováš se.
Přikážu: uteč, utečeš.
Když přikážu, abys mě opustil a zachránil se, uděláš to.
Slib mi to, Harry.
Slibuju.
Chyť se mě.
Ale v Bradavicích se přece nelze přemisťovat.
Ve své funkci mám jisté výsady.
Jsme tu správně.
Ano.
Jsou tady stopy magie.
-Pane! -Chceme-li dovnitř,
musíme zaplatit.
Cenu, která má každého vetřelce oslabit.
-Můžu to udělat já. -Ne.
Tvá krev je mnohem cennější než moje.
Voldemort se postaral, aby jeho úkryt nikdo snadno nenašel.
Jistě ho zabezpečil ochrannými opatřeními.
Opatrně.
Tamhle to je.
Zbývá otázka, jak se tam dostat.
Buď tak laskav.
Myslíte, že viteál je uvnitř?
Ano.
Tohle je třeba vypít.
To všechno je třeba vypít.
Víš, pod jakou podmínkou jsem tě vzal s sebou?
Ten lektvar mě možná ochromí.
Možná zapomenu, proč tu jsem.
Možná mi způsobí bolesti, že budu škemrat o úlevu.
Nesmíš na to brát zřetel.
Tvým úkolem je dohlédnout na to, že ten lektvar vypiju.
I kdybys mi ho musel lít do krku násilím.
-Rozumíš? -Proč ho nemůžu vypít já?
Jsem starší, mnohem moudřejší a mnohem méně důležitý.
Na zdraví, Harry.
Profesore!
Harry.
-Profesore? Slyšíte mě? -Už ne. Prosím.
Profesore!
Už ne.
Musíte pít dál, jak jste říkal.
-Už dost! -Přestane to,
-ale jen když budete pít dál. -Už mě nenuť.
-Omlouvám se. -Prosím!
-Zabij mě! -Ne.
Je to moje vina.
Všechno je moje vina.
Moje vina.
Ještě jednou, pane. Ještě jednou a pak slibuju,
že udělám, co říkáte!
-Ne! -Slibuju!
Prosím!
Harry.
Vodu.
Dokázal jste to.
Podívejte!
Harry.
Vodu.
Aguamenti!
Vodu.
Lumos.
Lumos maxima!
Mdloby na tebe!
Sectumsempra!
Harry.
Pouta na tebe!
- Mdloby na tebe! -Harry!
Partis temporus!
Všichni na své koleje! Teď hned!
Musíme vás dostat na ošetřovnu. K madam Pomfreyové.
Ne.
Severuse. Potřebuji Severuse.
Vzbuď ho. Pověz, co se stalo.
S nikým jiným nemluv.
Severuse, Harry.
Schovej se dole, Harry.
Nemluv a nikomu se neukazuj bez mého dovolení.
Ať se stane cokoli, pamatuj, že musíš zůstat dole.
Udělej, co ti říkám.
Věř mi.
Dobrý večer, Draco.
Co tě sem přivádí v tak krásný jarní večer?
Kdo je tu ještě? Slyšel jsem hlasy!
Často mluvím sám k sobě. Neobyčejně mi to pomáhá.
Také sám sobě něco šeptáš?
Draco...
-Ty přece nejsi žádný vrah. -Jak víte, co jsem?
To by vás šokovalo.
Že jsi očaroval Katie a doufal, že mi donese ten náhrdelník?
Že jsi vyměnil láhev medoviny za tu, v níž byl jed?
Promiň,
byly to ubohé pokusy
a tys do nich doopravdy nevložil srdce.
On mi věří! Vybral si mě!
V tom případě ti to usnadním.
Expelliarmus!
Výborně.
Je tu snad ještě někdo?
Jak?
Rozplývavá skříň v Komnatě nejvyšší potřeby.
-Opravil jsem ji. -Budu hádat.
Má někde sestru. Dvojče.
U Borgina a Burkese. Vytvářejí průchod.
Geniální!
Draco,
kdysi jsem znal chlapce, který se ve všem rozhodoval nesprávně.
-Dovol, abych ti pomohl. -Nechci vaši pomoc!
Copak to nechápete? Musím to udělat.
Musím vás zabít.
Jinak on zabije mě.
Vida! Podívejme, kdo tu je.
Dobrá práce, Draco.
Dobrý večer, Belatrix.
Nemyslíš, že bys nás měla představit?
Ráda bych, Albusi, bohužel máme moc málo času.
Udělej to!
Nemá na to žaludek, tak jako jeho otec.
Skoncuju to s ním po svém.
Ne! Pán zla poručil, že to musí udělat on!
To je tvoje chvíle. Udělej to.
Tak dělej, Draco.
Teď!
Ne.
Severusi.
Prosím.
Avada kedavra!
Hagride!
Snape! On vám věřil!
Běžte!
Pouta na tebe!
Tak bojuj! Bojuj, ty zbabělče!
Ne! On patří Pánovi zla!
Sectumsempra!
Troufáte si používat proti mně moje vlastní kouzla, Pottere?
Ano.
Princ dvojí krve jsem já.
Pottere,
vzhledem k tomu, co se stalo...
Kdybyste si někdy potřeboval promluvit...
Měl byste vědět, že profesor Brumbál...
Hodně jste pro něj znamenal.
Myslíš, že by to Draco udělal?
Ne.
Ne, už skláněl hůlku.
Nakonec to byl Snape.
Vždycky to byl Snape.
A já nic neudělal.
Podvrh.
Otevři to.
"Pánovi zla. Budu mrtev, než si to přečtete,
ale vězte, že to já jsem odhalil vaše tajemství.
Skutečný viteál jsem ukradl a zničím ho, jakmile budu mít příležitost.
Snad narazíte na někoho, kdo se vám postaví
a stanete se opět smrtelníkem.
R.A.B."
Kdo je to?
Nevím.
Ať je to kdokoli, pravý viteál má on.
Takže to bylo zbytečné.
Všechno.
Ron se s tím smířil.
S tebou a Ginny.
Ale radši bych se s ní moc nemuckala, když u toho bude.
Já už se sem nevrátím.
Musím dokončit to, co Brumbál začal,
a nevím, kam mě to zavede.
Ale když to půjde, dám vám oběma vědět, kde jsem.
Odjakživa obdivuju tvoji odvahu.
Někdy jsi ale hrozný trouba.
Přece si vážně nemyslíš,
že všechny ty viteály najdeš sám, že ne?
Potřebuješ nás, Harry.
Nikdy jsem si neuvědomil, jak je tu krásně.
HARRY POTTER A PRINC DVOJÍ KRVE