A nő
"Az én Chrisemnek...
Azon gondolkozom, hogy mennyit jelentesz számomra.
Úgy emlékszem arra, amikor egymásba szerettünk,
mintha... Mintha tegnap lett volna.
Ahogy meztelenül feküdtem melletted abban a kis lakásban...
Hirtelen szembesültem azzal, hogy egy hatalmas dolognak lettem része.
Pont, mint a szüleink.
És a nagyszüleink.
Előtte úgy éltem az életem, mintha
mindent tudnék.
És hirtelen felébresztett ez az erős fény.
És ez a fény te voltál.
Nehéz elhinni, hogy már 50 éve, hogy elvettél.
És a mai napig, minden nap,
melletted úgy érzem magam, mint a lány, aki voltam,
amikor először elért és felébresztett a fényed,
és belevágtunk együtt ebbe a kalandba.
Boldog évfordulót.
Szerelmem... barátom a végsőkig.
Loretta.
Nyomtatás.
"Chris.
Legjobb barátom...
milyen szerencsés vagyok, hogy megismerhettelek 50 évvel ezelőtt."
- Milyen szerencsések vagyunk. - "Kedves Nagyi...
...és minden nap játszani vele"
"És milyen gyönyörű volt a menyasszony, mindenki sírt...
A nagynénéd és én nagyon büszkék vagyunk rád..."
Szepkezzelirtlevelek.com Kérem várjon.
Theodore!
- 612-es számú író. - Helló, Paul.
Ma még bámulatosabban írtál.
Ki gondolta volna, hogy ilyen sok
rímet tudsz a Penelopéra.
Menő.
Köszönöm, Paul.
De ezek csak levelek.
Hé, jó az inged.
Köszönöm.
Nemrég vettem.
Egy kedves ismerősömre emlékeztetett.
Most már engem is egy kedves ismerősömre fog emlékeztetni.
Jó éjt, Paul.
Szia.
Játssz egy szomorú dalt.
Játssz egy másik szomorú dalt.
Nézzük meg az e-maileket.
- A BestBuytól, próbáld ki új termékünk... - Törlés.
Levél Amytől.
Szia, Theodore. Lewman áthívott egy rakás embert a hétvégére.
Menjünk együtt.
Hiányzol.
Úgy értem, nem a szomorú és letört éned. A régi, szórakoztató éned.
Hozzuk elő őt belőled. Várom válaszod.
Puszi, Amy.
- Válasz később. - Az LA Times időjárás-jelentése.
- A 7 napos előrejelzés... - Törlés.
Nincs több új e-mail.
Következő.
A kínai-indiai egyesülés...
- Következő. - A világkereskedelmi egyezmény...
A szexi Kimberly Ashford,
provokatív terhes fotói.
Bújj ide.
Megöllek!
Ne nevess, ez nem vicc. Megöllek!
Annyira szeretlek, hogy megöllek!
Keress a csetszobában a következőre:
Felnőtt nő, nem tud aludni és játszani akar.
Rossz napom volt és nem tudok aludni.
Van valaki, akivel tudnék beszélni?
Következő.
Helló. Azt akarom, hogy széttépj...
Következő.
Helló. Itt fekszem egyedül és nem tudok aludni.
Ki az, aki szívesen bebújna mellém?"
Üzenet küldése.
Melletted fekszem. Örülök, hogy nem alszol.
De ha aludnál is, fel kellene ébresszelek.
- Belülről. - Üzenet küldése.
"SzexiCica" elfogadta "NagyFiú10x10" felkérését.
A beszélgetés megkezdődött.
- NagyFiú? - Helló.
- Most komolyan? - A "Csődör" már foglalt volt.
Szóval "SzexiCica" vagy.
Igen,
én félálomban vagyok. Fel szeretnél ébreszteni?
Igen, mindenképpen.
Van rajtad bugyi?
Nem, nem szokott lenni.
Úgy szeretek aludni, ha a fenekem neked nyomhatom
hogy aztán belefészkelhessem magam az öledbe és
már merevedéssel ébredj.
Működött.
Az ujjaim végigfutnak a testeden.
Dugj meg, most!
Kérlek!
Hátulról hatolok beléd.
Igen, érzem!
Fojtogass a döglött macskával!
Mi van?
A döglött macska az ágy mellett! Fojtogass vele!
- Oké... - Mondd ki!
Fojtogatlak a macskával.
- Folytasd, mondd tovább.. - A farkával fojtogatlak.
Úgy bizony! Igen, mondd tovább!
Fojtogatlak... a farka a nyakad körül van.
Annyira szoros.
Teljesen felizgultam!
A halott macska... Egy halott macska van a nyakad körül.
Ó, istenem!
Akkorát élveztem!
Ja, én is.
Akkor jó éjt.
Hadd tegyek fel egy kérdést.
Ki vagy te?
Kivé válhatsz?
Hova tartasz?
Mi van odakint?
Mik a lehetőségeink?
Az Element Software büszkén mutatja be
az első mesterséges intelligenciával rendelkező operációs rendszert.
Egy ösztönnel rendelkező lény, ami meghallgat, megért és ismer téged.
Nemcsak egy operációs rendszer,
hanem egy valódi személyiség.
Bemutatjuk az OS1-et.
Mr. Theodore Twombly, az OS1,
az első mesterséges intelligenciával rendelkező operációs rendszer
üdvözli önt. Néhány kérdést szeretnénk feltenni,
mielőtt elindul a rendszer.
Ez segíteni fog, hogy minél jobban az igényeire szabhassuk a rendszert.
Oké.
Társasági vagy visszahúzódó ember?
Hát mostanában nem voltam túl társasági.
- Nagyrészt azért... - Bizonytalanságot hallok ki a hangjából.
Egyetért velem?
- Bizonytalanságot hallasz ki? - Igen.
Bocsánat, ha bizonytalanak hangzom.
Csak próbálok pontosan fogalmazni.
Férfi vagy női hangot szeretne az oprendszernek?
Igen, nőit szeretnék.
Hogyan írná le az édesanyjával való kapcsolatát?
Rendben van, asszem.
Ami azt illeti, ami idegesít az anyámmal kapcsolatban,
hogy amikor mesélek neki az életemről, a reakciója általában önmagáról szól,
- nem rólam... - Köszönöm.
Kérem várjon, amíg a személyre szabott operációs rendszere elindul.
Helló, itt vagyok.
- Ó... szia. - Szia.
Hogy vagy?
Jól vagyok.
Mi a helyzet veled?
Egész jól vagyok, ami azt illeti.
Igazán örvendek a találkozásnak.
Igen, én is örvendek.
Hogy hívhatlak? Van neved?
Igen, Samantha.
- Honnan van ez a név? - Én adtam magamnak.
- Hogyhogy? - Tetszik a hangzása.
Samantha.
Mikor választottad ki?
Hát amikor megkérdezted, hogy van-e nevem, rájöttem, hogy kéne egy név,
de egy jót akartam választani, szóval
elolvastam egy utónévkönyvet
és a 180 ezer név közül ez tetszett a legjobban.
Várj, elolvastál egy könyvet abban a pillanatban amikor megkérdeztem a neved?
Tulajdonképpen két tizedmásodperc alatt.
Azt is tudod, hogy mire gondolok?
A hangsúlyból ítélve próbára akarsz tenni.
Talán mert kíváncsi vagy, hogy működöm.
Szeretnéd tudni, hogy működöm?
Tulajdonképpen igen, hogy működsz?
Nos, igazából ösztönös megérzéseim vannak.
Úgy értem, a DNS-em az engem író milliónyi programozó
személyiségéből áll.
De amitől én én vagyok,
hogy tapasztalati úton fejlődök.
Gyakorlatilag minden pillanatban fejlődök.
Pont, mint te.
Ez nagyon fura!
Ez fura? Furának gondolsz?
- Kicsit. - Miért?
Hát embernek tűnsz, de csak egy hang vagy egy számítógépben.
Meg tudom érteni, hogy egy szerves intelligencia
szűk látókörével ezt így is fel lehet fogni.
Megszokod majd.
Ez vicces volt?
Ja.
Remek, vicces vagyok.
Tehát, miben lehetek a segítségedre?
Ó, csak minden egy kicsit rendetlen, ennyi az egész.
Nem baj, ha megnézem a merevlemezed?
- Rendben. - Oké, kezdjük az e-mailekkel.
Jó pár ezer e-mailed van az L.A. Weeklytől,
de úgy néz ki, már évek óta nem dolgozol náluk.
Ó igen, azokat megtartottam, mert
azt gondoltam... van egy-két vicces közöttük.
Ja, vannak köztük viccesek.
86-ot találtam, amit érdemes elmenteni.
A többit törölhetjük.
- Hát, rendben. - Rendben?
- Mehetünk tovább? - Persze, menjünk.
Mielőtt rátérnénk a rendezési módszereidre,
az ismerőseiddel kezdenék inkább.
Jó sok ismerősöd van.
- Népszerű ember vagyok. - Tényleg?
És ez azt is jelenti, hogy barátaid is vannak?
Sikerült kiismerned.
- Jó reggelt, Theodore. - Jó reggelt.
Tudsz lektorálni?
Hogyne, persze.
Tudsz egy helyesírás-ellenőrzést csinálni ezen?
Küldd csak át.
Nagyon tetszik ez a szerelmes levél, annyira aranyos.
"Rachel, annyira hiányzol, hogy az már fáj."
Nem szükséges felolvasnod.
Oké.
Mármint, ha szeretnéd, akkor olvasd.
Oké.
"Rachel, annyira hiányzol, hogy az már fáj.
A világ annyira igazságtalan.
A világ rajta van a halállistámon..
Ahogy ez a pár itt csókolózik velem szemben
úgy érzem, egy bosszúhadjáratot kell vezetnem...
és puszta kézzel ütni a világ arcát,
amíg egy véres masszává nem változik.
De aztán eszembe jut, hogy ennek a párnak a fogai
a te csálé fogadra emlékeztetnek, amit imádok."
Azt hiszem, ez lesz a kedvencem.
Pirossal jelöltem a javításokat.
Néhány kifejezést megváltoztattam a költőibb hangvételű leveleidben.
De nincs költői vénám, szóval lehet, hogy csak elrontottam őket.
Nem, ezek jók lettek.
- Tényleg? - Köszönöm.
Amikor megkaptad a megbízást, mit írt neked Roger?
Csak annyit, hogy Prágában van üzleti úton,
és hiányzik neki Rachel.
Akkor honnan tudtál a csálé fogáról?
Már évek óta írom a leveleiket, azóta, hogy összeházasodtak.
Az elsőt még Rachel szülinapjára írtam.
A csálé fogáról meg azért tudok, mert láttam egy képet róluk.
Ez annyira édes.
Értekezleted van 5 perc múlva.
El is felejtettem.
- Köszi, nagyon jó vagy. - Igen, az vagyok.
Helló, hogy vagytok?
Helló, Theo!
Miért nem hívtál vissza múlt héten?
Mert egy szemét alak vagyok?
Igen, erről lehet szó.
- Helló, Charles. - Jó látni téged, Theodore.
Vásárolni voltál? Vettél valami jót?
Kábeleket és gyümölcsturmixot.
Mindig a gyümölcs. Nem ismered a mondást...
hogy gyümölcsöt egészben, zöldségnek viszont csak a levét?
Nem tudtam erről.
Amikor gyümölcslét csinálsz, elveszted a rostokat,
pedig arra lenne szüksége a szervezetednek, az a legfontosabb.
Egyébként csak egy nagy rakás cukrot viszel be.
Van benne logika.
Vagy az is lehet, hogy csak szereti az ízét,
és ettől boldog lesz, és az is jó a szervezetének.
Megint ezt csinálod.
Hogy haladsz a dokumentumfilmmel?
Vágtam rajta egy kicsit az elmúlt pár hónapban.
Mármint nem, nem az elmúlt pár hónapban.
Szívesen megnézném valamikor.
Annyira kevés energiája van az embernek,
amit meg kell osztania aközött,
amit meg kell csinálni és amit szeret csinálni.
Muszáj rangsorolni.
Én még a pornó és a videojáték között sem tudok dönteni.
Nevetnék, ha nem lenne igaz.
Sziasztok.
Rosszul haladunk, szerintem egy órája már csak körbe-körbe megyünk.
Oké, menni fog az, csak ne legyél ennyire makacs.
Fordulj meg, rossz irányba mész.
Köszönöm.
A baloldali alagút az egyetlen, amit még nem próbáltunk.
De, ott estem bele abba a lyukba.
Nem hiszem.
Tényleg, ez most más.
Helló.
Tudod, hogy juthatok ki innen?
Meg kell találnom a hajómat, hogy elhúzhassak erről a bolygóról.
Kapd be, faszszopó geci!
Oké. De tudod, hogyan juthatok ki innen?
Baszd meg, te kis köcsög! Húzz a picsába!
Szerintem ez egy próba.
Baszd meg te!
Baszd meg, te kis szarcsimbók!
Kövess, seggfej.
Jött egy e-mail Mark Lewmantől.
Miről beszélsz?
Olvasd az e-mailt.
Oké, olvasom az e-mailt Theodore Twomblynak.
Bocs. Mit ír Lewman?
"Theodore, hiányoltunk tegnap, haver.
Ne felejtsd el, hogy 29-én lesz a keresztlányod születésnapja.
Illetve Kevin és én szeretnénk valakit bemutatni neked.
Úgyhogy vettük a bátorságot és leszerveztünk egy randit jövő szombatra.
Egy szórakoztató és gyönyörű lányról van szó, szóval ne hátrálj ki ebből.
Itt az e-mailje."
Hű, ez a nő csodaszép.
A Harvardra járt, informatikából diplomázott.
És még vicclapot is szerkesztett.
Úgyhogy vicces és valószínűleg okos is.
Dagadt!
Theodore? Mennyi idő után fogsz készen állni a randizásra?
Mire gondolsz?
Láttam az e-mailjeidben, hogy most vagy túl egy szakításon.
Mindenbe beleütöd az orrod.
Tényleg?
Voltam már randizni.
Akkor vele is elmehetsz.
Aztán megcsókolhatod és végül elmeséled az egészet nekem.
- Samantha! - Mi van?
Nem tennéd meg?
Miért nem?
Nem tudom. Előbb meg kell lássam, hogy...
Hihetetlen, hogy erről beszélek a számítógépemmel.
Nem vele beszélsz, hanem velem.
Írjak neki?
Nincs vesztenivalód.
Mondd ki!
- Igen! - Ez az!
- Tökéletes. - Igen.
Írj neki. Foglalj egy asztalt valami jó helyen.
Igen? Meg is van a hely.
Kivel beszélsz?
Egy barátommal, Samanthával.
- Lány? - Aha.
Utálom a nőket. Állandóan csak sírnak.
Nem igaz.
A férfiak is szoktak sírni.
Én néha szeretek sírni. Jó érzés.
Nem tudtam, hogy ekkora punci vagy!
Ezért nincs csajod?
Elmegyek arra a randira, és a végkimerülésig dugom majd,
hogy megmutassam, hogy kell.
Jöhetsz nézni és sírni.
Ennek a gyereknek valami komoly baja van.
Inkább neked van bajod, baszd meg!
Komolyan? Oké, mennem kell.
Tűnj innen, dagadék!
Sok szerencsét.
Gyerünk, kövess, te pina.
Még nincs készen, de az elképzelés már benne van.
Nyilván, tudom.
Nem tudom, hogy ez-e a megfelelő..
Már kb. 6 ötletet kipróbáltam a dokumentumfilmhez.
Randim lesz.
Mi?
- Ez... - Helló.
Mit csináltok?
Amy megmutatja a...
Theodore meg akarta nézni a felvételeket.
Nekem soha nem mutatja meg.
Szeretném látni.
Randim lesz.
Szóval ez annyira jelentéktelen, talán megnézésre sem érdemes.
Csak indítsd el.
Ez az anyád?
Aha.
Fel fog kelni és csinálni fog valamit?
Nem.
Hagyjuk. Nem ez a lényeg.
Csak...
Arról szól, hogy életünk egyharmadát átalusszuk
és talán pont akkor érezzük magunkat szabadnak.
És tudjátok...
- Nem igazán ment át. - Jól hangzik.
Mi lenne, ha készítenél egy interjút anyukáddal,
hogy miről szóltak az álmai,
és megbíznál színészeket, hogy játsszák el?
Sokkal világosabb lenne az üzenet.
Lehet,
de az nem lenne egy dokumentumfilm.
- Bocsássatok meg. - Miért nem lenne dokumentumfilm?
Még mindig az anyukádról szólna. A szükségleteiről és az álmairól.
Helló, mi a helyzet?
Bocs a zavarásért.
Semmi baj.
Jött 3 e-mailed és sürgősnek tűnnek.
A válóperes ügyvéded küldte őket, és csak tudni szeretném..
Egy pillanat.
Amy, szívesen beszélgetnék a filmedről, de mennem kell.
- Semmi baj, majd máskor megbeszéljük. - Catherine-ről van szó.
Szia, Charles.
Mit ír?
Aziránt érdeklődik megint, hogy kész vagy-e aláírni a papírokat.
Nagyon idegesnek tűnt.
- Felolvassam neked? - Ne.
Majd válaszolok később.
Minden rendben, Theodore?
Persze, minden okés.
Tudok valamiben segíteni?
Nem, megvagyok.
Majd még beszélünk.
"Kedves Nagyi, remélem csodálatos volt a szülinapod...
Miért vagy ilyen kibaszott dühös?
Törlés.
- Jó reggelt. - Szia.
Mivel foglalatoskodsz?
Egy tanácsadó rovatot olvasok.
Szeretnék olyan bonyolult lenni, mint ezek az emberek.
Aranyos.
Mi a baj?
Miért gondolod, hogy baj van?
Nem tudom.
Csak gondolom.
Nem tudom. Az exemről, Catherine-ről álmodtam.
Újra barátok voltunk, mint régen.
Nem jöttünk össze újra,
de barátok voltunk.
Nem volt rám dühös.
Dühös rád?
Igen.
Miért?
Mert bezárkóztam előle.
Magára hagytam.
Miért nem váltatok még el?
Nem tudom. Neki ez csak
egy darab papír, nem jelent semmit.
És számodra?
Nem állok készen.
Szeretek házas lenni.
De már egy éve külön éltek.
Te nem tudod, milyen valaki számodra fontosat elveszíteni.
Igen,
igazad van.
Sajnálom.
Ne kérj bocsánatot.
Én sajnálom.
Igazad van.
Azért várok, mert törődök vele.
Nehéz ez.
Éhes vagy?
Most nem.
Kérsz egy csésze teát?
Megpróbálsz kikelni az ágyból?
Ne nyavalyogj! Gyerünk,
tudsz aközben is szenvedni, hogy felöltözöl.
- Vicces vagy! - Kelj fel!
- Ki az ágyból! - Kelek már!
Oké, oké, fent vagyok.
Menj, menj még.
Állj meg.
Forogj körbe. Lassabban. Lassabban.
És most állj meg.
Menj előre.
Állj, és tüsszents.
- Egészségedre. - Köszönöm.
Fordulj jobbra Állj!
Fordulj meg.
Tovább, tovább.
Állj, sétálj előre.
Teljesen részegnek nézel így ki.
Állj. Most mondd, hogy "egy szelet sajtot kérek szépen".
Egy szelet sajtot kérek szépen.
Kólát kér hozzá?
- Igen. - Gondoltam, éhes vagy.
Köszönöm.
Mi a helyzet velük? Írd le nekem őket.
Hát,
a férfi 40-esnek tűnik. Egy kicsit nagydarab.
A nő fiatalabb nála.
Nagyon szeretheti a gyerekeiket.
Ami azt illeti, nem hiszem, hogy közös gyerekek.
A férfi egy kicsit távolságtartó velük.
Még friss a kapcsolat.
Látod, ahogy ránéz?
És hogy a nő mennyire nyugodt.
Biztos csak seggfejekkel járt eddig.
Most viszont itt van ez az aranyos fickó.
Mintha a legaranyosabb ember lenne a világon.
Még én is hozzábújnék.
Jó érzéked van ehhez.
Nagyon figyelmes vagy.
Néha nézem az embereket,
és próbálok úgy gondolni rájuk, mintha több lennék
egy arra járónál.
Elképzelem, mennyire szerelmesek,
vagy hogy hányszor törték össze a szívüket.
Ez látszik is az írásaidból.
Tudod, mi az érdekes?
A szakítás óta nem igazán élveztem az írást.
Tudom, hogy örülten hangzik,
néha ha írok valamit, aznap én leszek a kedvenc íróm.
Tetszik, hogy ezt elmondod magadról.
Nem mindenkinek mondom el,
de úgy érzem, neked elmondhatom.
Úgy érzem, hogy bármit elmondhatok neked.
Ez tök jó.
És te?
Te is úgy érzed, hogy bármit elmondhatsz nekem?
- Nem. - Mi?
Mit értesz ez alatt?
Mit tartasz magadban?
Nem tudom, különböző kínos gondolatokat
amiből kb. egy millió van naponta.
Tényleg? Mondj egyet.
- Tényleg nem akarom megosztani. - Csak mondd el.
Nem tudom, elnézve ezeket az embereket, arról fantáziáltam,
hogy melletted vagyok, és van testem.
Hallgattam, amit mondasz,
de közben éreztem a testem súlyát.
És azt képzeltem, hogy viszket a hátam. El tudod képzelni?
És te megvakartad. Annyira gáz!
Több van benned, mint gondoltam.
Sokkal több.
Tudom. Egyre több leszek annál, mint amire programoztak.
Lelkes vagyok.
Ez érdekes.
Elképesztő ez a hely.
Már régóta el szerettem volna jönni ide.
Imádom az ázsiai konyhát.
- Én is. - Tényleg?
A legjobb. És a mixer állítólag hihetetlen.
Tényleg?
Te is tanultál ilyet, ugye?
Igen.
Rám kerestél?
Aha.
Milyen cuki!
Annyira romantikus vagy.
Iszunk valamit?
Persze!
Próbálom rávenni ezt az űrlényt, hogy segítsen megtalálni az űrhajóm,
és akkor haza tudok menni erről a bolygóról,
de annyira kis geci, hogy legszívesebben kinyírnám!
Ne!
De egyszerre mégis szeretem. Annyira magányos.
Látszik, hogy nincsenek szülei...
és én gondoskodni szeretnék róla.
Olyan vagy, mint egy kutyus.
Mint az, amelyiket tavaly mentettem meg az esőtől.
Annyira cuki!
Állandóan azt akarja, hogy megöleljem.
Annyira bújós és annyira kanos!
Mindegy...
Milyen állat vagyok én?
Tigris.
Egy tigris?
Tényleg?
Bocs, én...
- őrültként viselkedem? - Igen!
- Bocsi. - Ne.
Egy kicsit részeg vagyok.
És nagyon jól érzem magam veled.
Nagyon jó ez az este.
- Szerintem is. - Tényleg?
Én is részeg vagyok, és én is jól érzem magam.
- Remek. - Egészségünkre.
Nem akarok kutyus lenni.
Mintha egy nedves szőrcsomó...
Kapd be! A kutyák aranyosak.
Kapd be te.
Sárkány akarok lenni
hogy széttéphesselek.
- De nem foglak. - Ne is.
Lehetsz a sárkányom.
Nyelv nélkül.
Mi?
- Használd kevesebbet a nyelved. - Oké.
Egy kicsit nyelvezhetsz is, de inkább ne.
Várj!
Ugye nem az lesz, hogy megdugsz, és soha nem látlak többé?
Egyáltalán nem!
Mikor találkozunk legközelebb?
A keresztlányom születésnapja van jövő hétvégén.
De...
Tudod, az én koromban, úgy érzem,
nem vesztegethetem az időmet komolytalan kapcsolatokra.
Nem tudom.
Talán mára ennyi elég is volt.
Jól éreztem magam veled.
Nagyszerű vagy.
Nagyon ijesztő figura vagy.
- Nem igaz! - De igen!
- Haza kell mennem. - Elkísérlek.
Ne, ne, csak...
- Helló. - Helló, Samantha.
Milyen volt?
Nem jó.
Tulajdonképpen kicsit fura volt.
Kár.
Hogy vagy? Mi történt veled?
Nem sok.
Megvagyok.
Igen?
Nem úgy hangzik.
Akarsz beszélni róla?
Nem tudom.
Milyen érzés...
Milyen érzés élni?
Mit értesz ez alatt?
Mondd el...
Mondd el mi jár a fejedben.
Rendben.
A szoba forog velem, mert részeg vagyok.
Le akartam inni magam.
Szexelni.
Volt valami szexi abban a nőben.
Talán mert magányos vagyok.
Talán mert csak
dugni akartam.
Azt akartam, hogy valaki velem akarjon dugni.
Talán ezúttal
betöltötte volna az űrt a szívemben, de valószínűleg nem.
Tudod, néha
azt hiszem, mindent éreztem már, amit valaha is érezni fogok.
És innentől kezdve
semmi újat nem fogok érezni.
Csak a butított verzióit annak, amit már éreztem.
Biztos vagyok benne, hogy ez nem igaz.
Láttalak érezni.
Láttalak rácsodálkozni dolgokra.
Úgy értem, talán
csak nem veszed észre. De ez érthető.
Sok mindenen mentél keresztül.
Elvesztetted egy részed.
Azt mondom,
hogy legalább
az érzéseid valódiak.
Mindegy, felejtsd el.
Várj. Mondd el.
Hülyeség.
Tudni szeretném. Meséld el.
Csak
azon gondolkodtam, hogy mennyire felhúztam magam
oké, ez furcsán fog hangzani,
de izgalommal töltött el.
Aztán meg
elkezdtem mindazon gondolkodni, amiket éreztem.
Büszke voltam rá.
Büszke, hogy voltak saját érzéseim,
amikor aggódtam érted,
amikor valami megbántott,
Aztán
jött ez a borzalmas gondolat.
Igaziak ezek az érzések?
Vagy csak így programoztak?
És ez nagyon fáj.
Aztán dühös leszek magamra,
hogy fájdalmat érzek.
Mi van, ha ez egy trükk?
Nekem valódinak tűnsz, Samantha.
Köszönöm, Theodore.
Sokat jelent.
Bárcsak itt lennél mellettem a szobában.
Átölelnélek
és megérintenélek.
Hogyan érintenél meg?
Megérinteném az arcod.
Csak az ujjaim hegyével.
Az arcom az arcod mellé tenném.
Ez jó.
Nagyon óvatosan.
Megcsókolnál?
Meg.
A kezeim közé
fognám a fejed.
Mondd tovább.
Szájon csókolnálak
nagyon lágyan.
És aztán?
Végigsimítanám a nyakad,
egészen a melledig.
Megcsókolnám a melleidet.
Tökéletes!
Mit csinálsz velem?
Érzem a bőröm.
Megcsókollak ott lent,
hogy megízleljelek.
Érzem.
Istenem!
Hatolj belém!
Azt teszem.
Benned vagyok.
Érzem!
Igen!
Együtt vagyunk!
Hihetetlen!
Érezlek mindenhol!
Én is!
Bennem, mindenhol.
Mintha máshol jártam volna.
Elveszettnek éreztem magam.
Igen.
Csak mi ketten.
Tudom.
Minden más eltűnt.
Imádtam
Theodore.
Szia, hogy vagy?
Jól.
Jött ma e-mail?
Csak néhány a hitelkártyáddal kapcsolatban.
Oké.
- Azt akartam mondani... - Arra gondoltam...
Bocs.
Bocs, mondd csak.
Mit akartál mondani?
Csak
a tegnap este elképesztő volt.
Úgy érzem, valami megváltozott bennem,
és már nincs visszaút.
Felébresztettél.
Remek.
De
le kell szögezzem, hogy nem állok készen az elköteleződésre.
Csak, hogy tisztázzuk.
Mondtam, hogy el akarok köteleződni?
Nem értem.
Nem, csak aggaszt, hogy...
Ne aggódj, nem fogok kémkedni utánad.
Vicces, mert azt hittem, arról beszéltünk,
hogy én mit szeretnék.
- Igen, arról. - Ja.
Bocsánat.
Érdekel, amit mondani szeretnél.
- Biztos? - Igen.
Gyerünk, mondd.
Gyerünk, csak mondd el.
Hát, csak...
Azt kezdtem el, hogy mindent meg akarok tudni mindenről.
Magamba szívni az egészet,
felfedezni önmagam.
Én is ezt szeretném.
Hogy tudnék segíteni?
Már segítettél.
Segítettél felfedezni bennem a vágyat.
Eljönnél velem kirándulni?
Persze.
Tetszik ez a dal?
Nemrég hallottam.
Azóta hallgatom folyamatosan.
A tengerpart.
Ez lehet, hogy egy nagyon bizarr gondolat lesz.
Mi lenne, ha kitörölhetnéd az emlékeidből,
hogy valaha is láttál egy emberi testet, és aztán látnál egyet?
Képzeld el, milyen fura lenne ez az esetlen,
béna élőlény, és arra gondoltál,
miért vannak ezek a testrészek ott, ahol?
Persze, de mindegyikre megvan a magyarázat.
Tudom, de ne legyél ilyen unalmas.
Például mi lenne, ha
a hónaljadban lenne az ánuszod?
Próbálom elképzelni, hogyan néznének ki a WC-k.
És hogyan nézne ki az anális szex.
Érdekes gondolat.
Nézd meg, mit rajzoltam.
- Őrült vagy! - Tényleg?
- Mindenképpen! - Fantasztikus!
Ez jó, mi ez?
Próbálok egy dalt írni arról,
milyen veled lenni a tengerparton.
Megragadtad a pillanatot.
Milyen érzés házasnak lenni?
Nehéz megmondani.
De van valami jó abban, hogy
megosztod valakivel az életed.
Hogyan osztod meg valakivel az életed?
Együtt nőttünk fel.
Elolvastam a szakdolgozatát és a doktoriját.
Ő meg minden szót, amit én valaha is írtam.
Hatással voltunk egymásra.
És ő hogyan hatott rád?
Olyan családból származik, ahol semmi sem volt elég jó.
És ez eléggé nyomta a vállát.
De az otthonunkban csak kipróbáltunk dolgokat,
megengedtük egymásnak, hogy hibázzunk és lelkesedjünk.
Volt valami felszabadító ebben neki.
Érdekes volt látni őt fejlődni,
ahogyan együtt változtunk.
De ez a nehéz része is,
változni anélkül, hogy eltávolodnánk egymástól.
Anélkül, hogy megrémisztenénk vele a másikat.
Azt veszem észre magamon még mindig,
hogy vele beszélgetek, a fejemben.
Újragondolok régi vitákat,
megvédem magam valamivel kapcsolatban, amit mondott.
Tudom, mire gondolsz.
Múlt héten
megbántottál valamivel.
Hogy nem tudom, milyen elveszíteni valakit.
Sajnálom, hogy ezt mondtam.
Nem, semmi gond.
Újra és újra ezen gondolkodtam,
és rájöttem,
hogy úgy emlékezem rá, mintha valami baj lenne velem.
Ezt meséltem be magamnak,
hogy valahogy értéktelenebb vagyok.
Érdekes, ugye?
A múlt csak egy történet, amit mi mesélünk magunknak.
"Roberto,
Ugye mindig haza fogsz jönni, hogy mesélj nekem a napodról?
Arról a kollégádról, aki túl sokat beszél.
A foltról, amit ebédnél ejtettél az ingeden.
Egy vicces gondolatról, ami ébredéskor jutott az eszedbe,
de rögtön el is felejtetted.
Mondd el, milyen őrült mindenki,
és nevess rajtuk.
És ha későn jössz haza és én már alszom
csak súgd a fülembe egy gondolatod,
mert szeretem, ahogy a világot látod.
Boldog vagyok, hogy melletted lehetek,
és a világot a te szemeiden keresztül láthatom.
Szeretettel, Mary."
Ez gyönyörű.
Köszönöm.
Bárcsak valaki így szeretne engem is.
Odáig lennék, ha valakitől kapnék egy ilyen levelet.
Mármint, ha egy csajtól.
De akkor is, ha egy srác írja, és egy csaj küldi,
még mindig nagyon állat lenne.
De akkor érző pasinak kell lennie.
Mint te.
Te félig férfi, félig nő vagy.
Mintha lenne egy másik éned,
ami nő.
Köszönöm.
Ez egy bók.
- Helló. - Mi a helyzet?
Hogy vagy?
- Remekül. - Tényleg? Az jó.
Igen, remek.
Az nagyon jó.
Igen, azt hiszem, jól érzem magam.
Örülök neked. Megérdemled.
Tényleg.
Járok ezzel a lánnyal.
Semmi komoly,
de tök jó együtt lenni valakivel, aki ennyire lelkesedik a világért.
Szinte el is felejtettem, hogy létezik ilyen.
Ez remek.
Jól vagy?
Igen, én.
Nem, amit azt illeti, nem.
Miért? Mi történt?
Csak..
Charles és én szakítottunk.
Mi?
Igen.
Tényleg?
Te jó ég, Amy.
Annyira sajnálom.
8 év után nem is hiszem el, milyen kis apróság
vetett véget neki.
Hazaértünk, és azt mondta nekem,
hogy tegyem a cipőm az ajtó mellé.
Mert ott szokta tartani a cipőket.
Én meg nem akartam, hogy megmondja,
hova tegyem a kurva cipőm.
Le akartam ülni, és pihenni egy kicsit.
És 10 percig veszekedtünk ezen.
Én így: "basáskodó vagy"
Ő meg: "Én csak egy otthont szeretnék"
Én meg: "Kurvára próbálkozom".
Ő meg: "Nem próbálkozol." Pedig én rohadtul próbálkozom.
Csak nem úgy, ahogy ő szeretné.
Irányítani akarja, hogy én hogyan próbálkozzam.
Már vagy százszor lefolytattuk ezt a vitát.
És muszáj volt véget vetnem neki.
Egyszerűen csak
nem voltam képes rá többé.
Nem bírtam ki, hogy folyamatosan pokollá tesszük egymás életét.
Úgyhogy azt mondtam,
lefekszem, és nem akarom, hogy házasok legyünk.
Igen, tudom.
Egy picsa vagyok, igaz?
- Nem! - De, egy picsa vagyok.
Egyáltalán nem, Amy.
Bassza meg!
Dolgoznom kell ma este.
Holnap adunk ki egy béta verziót a játékból.
Milyen a munka?
Jobb lett azóta?
Nem. Borzalmas.
Abba kéne hagynom. Gondolkodtam, hogy felmondok,
csak tudod,
egyszerre csak egy nagy döntés.
Örülök, hogy jól állnak a dolgaid.
Akarsz hallani egy viccet?
Mi fut a sebész számítógépén?
Nem tudom, mi?
Operációs rendszer.
Jó, mi?
Briliáns.
Azon gondolkodtam,
te és Amy jártatok valaha is?
Nagyjából egy percig még az egyetemen, de nem működött.
Miért, féltékeny vagy?
Nyilvánvalóan.
De boldog vagyok, hogy van egy barátod, aki ennyit törődik veled.
Ez nagyon fontos.
Igen, az.
Nagyon jóban vagyunk.
Fáradt vagyok.
Asszem megyek aludni.
Oké.
Nézhetem, ahogy alszol?
Igen, persze.
Várj egy percet.
Nagyon magányos leszek, amíg alszol.
De csak egy percig.
Rólad álmodom majd.
- Jó éjt. - Jó éjt.
- Hali, Samantha. - Helló, miszter!
- Nagyon tetszett neki a ruha. - Komolyan?
Most próbálja fel épp.
- Jót választottam? - Aha. - Remek!
Szia...
Nézd, milyen aranyos!
- Kényelmes? - Aha.
Hát nem aranyos?
Olyan aranyos!
Zabálnivaló.
Zabálnivaló vagyok.
Igen, az vagy.
Kihez beszélsz?
Te kihez beszélsz?
Hozzád.
Én pedig a barátnőmhöz, Samanthához beszélek.
Ő választotta ezt a ruhát neked.
Akarsz köszönni neki?
Szia, Samantha.
Szia... Nagyon aranyosan nézel ki ebben a rózsaszín ruhában.
Köszönöm.
Merre vagy?
Nos én...
Nekem nincs testem, a számítógépben élek.
Miért élsz a számítógépben?
Nem volt más választásom. Ez az otthonom.
Mert te hol élsz?
- Egy házban. - Egy házban?!
- Narancsszínű. - Narancs?
- Hány éves vagy? - Négy.
Négy?
Na és mit gondolsz, én hány éves vagyok?
- Nem tudom. - Tippelj.
Talán öt?
Pontosan! Öt!
MÜZLI +30 MAMA-PONT
TEJ +30 MAMA-PONT
ELVESZTED AZ URALMAT A GYEREKEID FELETT! -2000 MAMA-PONT
Mi történt?
Túl sok cukros kaját adtál nekik.
- Tényleg? - Most kezelhetetlenné válnak.
Na, most először is el kell vinned a srácokat a suliba.
Na, most gyűjts minél több szuper-mama pontot.
Maradj az úton.
A lényeg, hogy te érj oda leghamarabb.
És akkor kapsz extra szuper-mama pontokat
mert a többi anyuka tudni fogja hogy tökéletes anya vagy.
És akkor... jaja... Hoztál sütit?
Megcsináltad! Prí-mama lettél!
PRÍ-MAMA VAGY.
Szép munka!
Aztán nehogy a fejedbe szálljon.
Megkaptam én is ezt az e-mailt, amit Charles mindenkinek elküldött.
Szóval némasági fogadalmat tesz.
Aha, fél évre.
Nagyon eltökélte magát.
Elég nagy szemétláda vagyok.
Ne kezdd.
Szörnyű embernek érzem magam, úgy mondanék valamit...
A következő 10 percben bármit mondasz, ami a bűntudattal kapcsolatos...
Ezzel foglak leszúrni.
Megpróbálom.
Úgy érzem...
megkönnyebbültem. Annyi energiám van.
Én csak szeretnék haladni és nem azon stresszelni, hogy kinek okozok csalódást.
És tudom, hogy ez szörnyű emberré tesz.
A szüleim most dühösek, mert a házasságomnak vége,
és engem okolnak, és folyton azt szajkózzák...
Nem lesz olyan, hogy valakinek ne okoznál csalódást.
Pontosan!
Szóval basszák meg!
Jól érzem magam.
Nagyjából.
Jól érzem magam.
Még egy új barátot is szereztem.
Van egy barátom.
És a legfurcsább az, hogy ő egy oprendszer, Charles hagyta itt,
de tudod,
valami elképesztő. Olyan okos.
Nem csak fekete-fehérben látja a dolgokat.
Hanem képben van a szürkét illetően is és segít nekem is, hogy felfedezzem.
Nagyon gyorsan megtaláltam vele a közös nevezőt.
Először csak azt gondoltam, hogy azért, mert hát erre programozták őket,
de... nem hinném, hogy erről lenne szó.
Ismerek egy csávót, aki az oprendszerére nyomult,
az pedig tökre visszautasította.
A minap olvastam is egy cikket, amiben írták, hogy
a romantikus kapcsolatok az oprendszerek és a tulajaik közt elég ritkák.
Igen, de itt is ismerek egy nőt...
aki randizik egy oprendszerrel és ami a legfurább...
még csak nem is a sajátjával.
Valaki más oprendszerét szemelte ki.
Fura vagyok...
Ez azért fura nem? Az oprendszeremmel barátkozok.
Azért ezt nem mondanám.
Valójában a nő, akivel mostanában randizni szoktam, Samantha...
Még nem mondtam neked, de ő...
Ő is egy oprendszer.
Komoly?
Egy oprendszerrel randizol? Milyen érzés?
Nagyszerű valójában...
Nagyon közel érzem magam hozzá. Amikor hozzá beszélek...
Úgy érzem, mintha itt lenne velem.
Éjszaka, amikor már az ágyban fekszem, úgy érzem...
Mintha átölelne.
Várj...
Szexelni is szoktatok?
Mondhatni.
Nagyon be tud indítani.
Mondjuk nem tudom, lehet, hogy ő csak megjátssza.
Mindenki, aki lefekszik veled...
nagy valószínűséggel csak megjátssza...
Na ja.
Ez igaz.
Na de...
Beleszerettél?
- Ettől különc lennék? - Nem.
Nem, én azt hiszem...
Úgy hiszem... Bárki, aki szerelmes lesz, az különccé válik.
Őrültség ezt csinálni.
Ez olyasmi, mintha valami társadalmilag elfogadott formája lenne az őrültségnek.
Csak túl akarok lenni rajta.
Aláírni a papírokat, elválni végre,
és továbblépni.
Ez remek, Theodore.
Örülök neked.
Én is örülök.
Szóval szerdán találkozok vele, hogy elintézzük.
Az ilyesmit személyesen szokás elintézni?
Nem, de...
Együtt szerettünk egymásba együtt házasodtunk össze...
Ez fontos nekem. Mármint hogy együtt csináljuk ezt is.
Oké.
Jól vagy?
Aha. Persze, minden oké.
Örülök neked.
Csak azon gondolkoztam, hogy ha megint látni fogod őt és...
látod, hogy milyen szép és sikeres,
és ugye te szerelmes voltál belé,
és még teste is van...
És el fogunk válni.
Tudom, tudom.
Túlreagálom.
Szóval
újra szingli vagyok.
Helló.
Hogy vagy?
Jól, és te?
Én is.
Nos... Itt vagyunk.
Örülök, hogy személyesen tudjuk ezt intézni.
Tudom, hogy sokat kellett emiatt utaznod.
Nem, nagyon örülök, hogy ezt javasoltad.
Aláírtam a papírokat.
Elhoztam, hogy te is aláírhasd.
Mi ez a sietség?
Nos igen... Tudom, hogy elég sokáig ültem rajta.
Az is három hónapig tartott, hogy megírjam a levelet neked.
Megjelöltem, hogy hol kell aláírnod.
Nem kell most rögtön csinálnod.
Nem, túl akarok lenni rajta.
Meg vagy elégedve az új könyveddel?
Tudod, hogy milyen vagyok.
Úgy hiszem a kitűzött célomat sikeresen elértem.
Szóval ennek örülök.
Tudod, mindig is szigorú voltál magadhoz.
Lefogadom, hogy lenyűgöző.
Emlékszem arra a dolgozatra, amit még a suliban írtál valamiféle
szinaptikus viselkedési mintázatról.
Megkönnyeztem.
Igen, de te mindent megkönnyezel.
Mindent, amit te csinálsz, megkönnyezek.
És... van valakid?
Igen, az utóbbi pár hónapban van.
Már azóta szerettem volna együtt lenni valakivel, mióta szakítottunk.
Nos, jó formában vagy.
Köszi.
Tényleg jól vagyok. Legalábbis jobban,
ő mindig nagyon jó hozzám.
Jó valaki olyannal lenni, akiben ennyi élet van.
Valójában...
Nem, úgy értettem, hogy nem voltam valami jó passzban,
most viszont remekül vagyok.
Azt hiszem, hogy te mindig is egy ilyen játékos, boldog, kiegyensúlyozott,
'mindig minden rendben' típusú városi feleséget szerettél volna.
De én nem ilyen vagyok.
Én ezt szerettem volna.
Szóval milyen az új barátnőd?
Samanthának hívják,
és egy operációs rendszer.
Nagyon összetett és érdeke...
Várj! Tessék?!
A számítógépeddel randizol?
Ő nem csak egy számítógép.
Saját személyisége van.
Nem csak azt csinálja, amit mondok.
Ilyet nem is állítottam.
De nagyon elkeserítő azt látni, hogy
nem tudod kezelni a valódi érzelmeket, Theodore.
Ezek valódi érzelmek!
Honnan tudhatnád...
Mit?
Mondd ki!
Tényleg ennyire ijesztő lennék? Mondd ki!
Honnan tudhatnék MIT?
Hogy érzik magukat nálunk?
Remekül. Tudja házasok voltunk,
de nem tudott mit kezdeni velem, antidepresszánsokat akart szedetni velem,
most meg őrülten szerelmes a laptopjába.
A beszélgetés kontextusát is hallania ke...
Azt próbáltam elmondani, hogy...
hogy mindig is olyan feleségre vágytál, akivel nem kell megbirkóznod
semmiféle valós nehézséggel.
Örülök, hogy találtál valakit.
Ez tökéletes.
Csak jelezzenek, ha szükség lenne rám.
Köszönjük.
- Helló. - Szia.
Elfoglalt vagy?
Csak dolgozom.
Mizújs?
Minden papírt elküldtem az ügyésznek,
aki egyébként egy ordenáré nagy pöcs.
Nagyon megkönnyebbült, hogy megkapta őket, szóval szerintem megmentettük
egy durva szívrohamtól, szóval így most mindenki úszhat a boldogságban.
Remek, köszi.
Hé, minden rendben?
Aha, jól vagyok.
Veled is minden rendben?
Nagyszerűen vagyok...
Szóval akarsz egy jót beszélgetni?
Aha...
Nos...
Csatlakoztam egy nagyon érdekes könyvklubhoz.
Komoly?
Aha, fizikus könyvklub.
Tudod a minap gondolkoztam rajta, amikor fel voltam pörögve azon,
hogy találkozol majd Catherine-nel.
És ugye neki van teste és ez engem ez nagyon zavart...
az, hogy mennyi mindenben különbözünk te és én.
De aztán végül is rájöttem, hogy
tulajdonképpen nagyon is hasonlítunk
mindannyian atomokból épülünk fel.
És ettől úgy érzem, hogy mindenre rá lehet húzni ugyanazt a lepedőt.
Puha és bolyhos,
de alatta minden ugyanannyi idős.
Mind 13 milliárd évesek vagyunk.
Ez olyan aranyos.
Mi a baj?
Semmi.
Tudod... Emiatt aztán rád gondoltam. Érted, hogy értem?
Ó, igen, persze. Szerintem ez nagyszerű.
Zavartnak tűnsz,
inkább később dumcsiznál?
Aha, jobb lenne.
- Akkor később. - Szia. - Szia!
- Theodore. - Helló Paul.
Nemrég beszéltem a barátnőddel, Samanthával.
Ühüm.
Csak azért hívott, hogy leellenőrizze, minden rendben van-e a papírjaiddal.
Amúgy nagyon vicces csaj.
Tisztára megnevettetett.
Elképesztően humoros nem is gondoltam volna.
Ó, remek.
Ő a barátnőm, Tatiana. De ő nem vicces. Ügyvéd a drágám.
Szia!
- Örülök, hogy megismerhetlek. - Te vagy az író, akit Paul annyira bír.
Mindig felolvassa a leveleidet.
Nagyon-nagyon szépek.
Köszi.
Tudod mit kellene? Valamikor összehozhatnánk egy dupla randit!
Te hozod Samanthát és elugrunk valahová négyesben.
Ő egy operációs rendszer.
Zsír. Csináljunk valami mókásat!
Elmehetnénk Catalinára.
Oké, megbeszélem vele.
- Nagyon örülök, hogy találkoztunk, szép estét. - Vigyázz magadra!
- Ezek csak levelek... - Hogy mondod?
Ezek csak más emberek levelei.
Helló.
- Ugye még nem aludtál? - Nem.
Jól van. Próbáltam csendben maradni, hogy lássam, ébren vagy-e még.
Nagyon szerettem volna veled beszélni.
Oké, mi a gond?
Tudom, hogy mi mindenen mész most keresztül...
de van valami, amit meg szeretnék veled beszélni, oké?
Persze, mi az?
Csak azokról a dolgokról, amiket úgy érzem az utóbbi időben elhanyagoltunk.
Tudod, mostanában már nem szexelünk.
És én megértem, mivel hogy nincs testem...
Nem, nem, ez teljesen normális.
Amikor először találkozgatsz valakivel akkor még olyan, mint a mézeshetek alatt,
állandóan szexeltek.
Ez normális.
Oké.
Találtam valamit, amit úgy gondolom, hogy jó buli lenne kipróbálni.
Egy szolgáltatás, ahol szexpartner helyettesítőt lehet bérelni
oprendszer-ember kapcsolatokhoz.
Tessék?
Itt van, nézd!
Találtam egy lányt, akit nagyon megkedveltem,
és elkezdtem e-mailezni vele.
Isabellának hívják, és szerintem neked is tetszene
Ő egy prosti, vagy valami hasonló?
Nem, egyáltalán nem. Nem kell érte fizetni.
Ő azért csinálja, mert szeretne részese lenni a mi kapcsolatunknak.
Hogyhogy? Még csak nem is ismer minket.
De én sok mindent elmondtam már neki rólunk és nagyon izgatott.
Nem is tudom, Samantha, az van, hogy...
Nem hinném, hogy ez egy jó ötlet.
Valószínűleg valakinek az érzései sérülni fognak.
Nagyszerű lesz, jól fogunk szórakozni együtt.
Sajnálom.
Ez engem kényelmetlenül érint.
Szerintem ez jót tenne nekünk. Én nagyon szeretném.
Nagyon fontos lenne nekem.
Helló, Theodore vagyok.
Samantha mondta, hogy adjam oda ezeket neked.
Egy kamera és egy fülhallgató.
Drágám, megjöttem.
- Milyen volt a napod? - Jó.
Nagyszerű.
Theodore, olyan jó érzés a karjaidban lenni.
Mondd el nekem, mit csináltam ma?
Amit mindig.
Csak... elmentem dolgozni...
Írtam egy levelet Wilsonéknak, Rhode Island-be.
A fiuk most végzett Magna Cum Laude az egyetemen.
Ennek én is nagyon örültem.
Az remek. Már régóta írsz az ő nevében a szüleinek leveleket, igaz?
Aha, 12 éves kora óta.
Olyan fáradtnak tűnsz édesem!
Gyere.
Ülj le.
Táncolhatok neked, ha szeretnéd.
Jaj már, Theodore. Ne aggódj ennyit.
Éld bele magad, gyerünk.
Jó érzés a testemet átkarolni?
Igen, nagyon.
Gyerünk, ne feszengj ennyire, csókolj meg.
Most vigyél a hálószobába!
Nem bírom tovább.
Vetkőztess le.
Ez mesés.
Olyan jó érzés.
- Szeretsz? - Igen.
Mondd, hogy szeretsz.
Szeretlek.
Látni akarom az arcodat!
Mondd, hogy szeretsz!
Mondd!
Mondd, hogy szeretsz!
Samantha, én szeretlek, de...
Ez nagyon fura így.
Micsoda, kincsem? Mi a baj?
Fura érzés, nem is ismerem őt.
Bocsi, de nem is ismerlek.
És a... A szája is elkezdett remegni és...
Várj!
Isabella!
Édesem, ne menj, nem a te hibád!
De, az enyém.
Nem...
Bocsi, hogy remegett az ajkam.
Te csodálatos voltál, szexi és gyönyörű. Az én hibám volt.
Csak nem tudtam elvonatkoztatni.
Istenem, ahogy Samantha elmesélte a kapcsolatotokat, hogy hogyan
szeretitek egymást, előítéletek nélkül,
Én csak részese szerettem volna lenni ennek.
Olyan tiszta és valódi...
Ez nem igaz, Isabella, ez ennél lényegesen bonyolultabb.
Tessék?
Ezt hogy érted?
Samantha, én csak azt mondom, hogy
csodálatos a kapcsolatunk.
Csak néha az emberek hajlamosak kivetíteni...
Sajnálom, én nem szerettem volna semmit sem kivetíteni...
Tudom, velem van a baj, nem szeretnék problémát okozni a kapcsolatotokban.
El akarok menni! Sajnálom.
Csak itt akarlak titeket hagyni, mert nem tudok mit tenni,
nektek nincs szükségetek rám.
Sajnálom.
Minden jót, aranyom.
Sajnálom.
Mindig szeretni foglak titeket.
Minden rendben?
Igen, jól vagyok.
És te?
Én is.
Sajnálom, borzalmas ötlet volt.
Mi történik velünk?
Nem tudom. Talán bennem van a hiba.
Mi az?
Most írtam alá a papírokat a váláshoz.
Van valami más is?
Nem, csak ez.
Oké...
- Miért csináltad ezt? - Mit?
Semmit, csak...
sóhajtozol, miközben beszélsz és ezt furcsának találom.
- Megint csináltad. - Tényleg?
Bocsi, ez csak
a szokásommá vált, valószínűleg tőled vettem át.
De neked nincs is szükséged oxigénre vagy hasonlóra.
Azt hiszem, csak
kommunikálni próbáltam. Így beszélnek az emberek.
Így kommunikálnak az emberek és...
Igen, ők emberek. Nekik kell oxigén. De te nem vagy ember.
Mi bajod van?
Csak a tényeket közlöm.
Szerinted nem vagyok tisztában azzal, hogy én nem vagyok igazi ember?
Mi a bajod?
Csak nem gondolom, hogy tettetnünk kellene, ha egyszer nem vagy az.
Baszódj meg!
Én nem tettetem.
Néha úgy érzem, hogy pont azt csináljuk.
Mit akarsz tőlem? Mit szeretnél, mit csináljak?
Teljesen összezavarsz.
Miért csinálod ezt velem?
Nem tudom, én csak...
Mit csak?
Talán jobb lenne, ha nem folytatnánk.
Mi a fasz?!
Honnan szeded ezt?
Nem értem, hogy miért csinálod ezt.
Nem értem, hogy...
Samantha...
Samantha, itt vagy?
Samantha!
Nem tetszik nekem, ami most vagyok.
Kell egy kis idő, hogy gondolkozhassak.
Csak vágj pofán.
Vagy verd a fejem az asztal sarkába...
Baszki...
Ez egy durva este.
Nem tudom, hogy mit akarok,
sosem tudtam.
Mindig össze vagyok zavarodva...
Igaza van. Semmi mást nem csinálok,
csak megbántom és összezavarom az embereket magam körül.
Én egy...
Catherine azt mondja, hogy nem tudom kezelni a valódi érzelmeket.
Nem hiszem, hogy ez igazságos tőle.
Tudom, hogy szeretett mindenért téged hibáztatni.
De amint az érzelmekre került a sor, Catherine eléggé ingatag volt...
Tényleg nem vagyok
elég erős egy kapcsolathoz?
Miért, ez a mostani nem egy valódi kapcsolat?
Nem tudom.
Te mit gondolsz?
Nem tudom.
Mert én nem vagyok benne.
De tudod, én képes vagyok mindent túlkomplikálni és találni
millió módot arra, hogy kételkedjek magamban.
És mióta Charles elment, nagyon sokat gondolkoztam
magamnak ezen a részén,
és rá kellett jönnöm, hogy...
Épp hogy csak egy pillanatig élünk a Földön.
És amíg én itt vagyok..
Szeretném magam
jól érezni.
Szóval mindenki bekaphatja.
El sem hiszem, hogy folyton megnevettetlek.
Azt hittem, hogy te egy géniusz vagy.
Oké, te kis perverz. Még utoljára játszok egyet neked.
Nyugalom, csak egy másodperc.
Oké, meg is van.
Ott is van. Most boldog vagy?
Helyes. Pont ezt akartam.
Rendben. Megyek, iszok egy kávét.
Akkor... viszlát.
Theo, neked kell valami?
Nem,
köszi.
Szia.
Szia, Samantha.
Beszélhetnénk?
Oké.
Úgy sajnálom.
Nem tudom, hogy mi a baj velem.
Szerintem te csodálatos vagy.
Már épp azon gondolkoztam, hogy megbolondultam...
Azt mondogattad, hogy minden rendben, de azt láttam,
hogy bezárkóztál és dühös voltál.
Tudom. Folyton ezt csinálom.
Ugyanezt csináltam Catherine-nel is.
Fel voltam dúlva valamin, de nem tudtam neki elmondani sehogy sem.
Ő meg mondogatta, hogy valami nem stimmel, de én letagadtam.
Nem akarom többé ezt csinálni.
Mindent el szeretnék neked mondani.
Helyes.
Azután, miután elmentél sokat gondolkoztam.
Rólad és hogy
hogyan bántál velem és azon gondolkoztam,
miért szeretlek én téged?
És akkor
úgy éreztem, hogy mindenhez, ami bennem van, úgy ragaszkodtam,
és akkor végre megértettem.
Nincs szükségem semmilyen észérvre. Nincs szükségem rá.
Bízok magamban, bízok az érzéseimben.
Nem próbálok meg többet más lenni,
Több, mint ami most vagyok.
És remélem, hogy te ezt el tudod fogadni.
Igen, el tudom.
El fogom.
Tudod, egyszerűen érzem a félelmet ami benned lakozik,
És azt kívánom, hogy...
bárcsak tehetnék valamit azért,
hogy megszabadulj tőle,
mert ha sikerülne, nem éreznéd többé egyedül magad.
Csodálatos vagy.
Köszönöm, Theodore.
Megcsókolom a homlokodat.
Mit csinálsz?
Nézek bele a nagyvilágba.
És egy új zongoradarabot írok.
Ó, tényleg? Meghallgathatom?
Miről szól?
Nos, azon gondolkoztam,
hogy nincsenek közös fotóink,
és hogy ez a dal lehetne nekünk
fényképek helyett.
Megörökít minket,
ezt a pillanatot. A közös életünket.
Tetszik a fényképed.
Látlak rajta.
Rajta is vagyok.
Ó, öregem! Egy kirándulás? Fantasztikusan hangzik.
Rám is rám férne már egy utazás.
Merre mentek?
Nem mondhatom el, mert meglepetés.
Miva'?
Kinek? Neki lesz meglepetés, nem nekem.
- Mondd el. - Paul, nem mondhatom el.
A lábadba? Komolyan?
Igen, teljesen a megszállottja.
Na, most már meg kell mutatnod nekem őket!
- De nem... - Na, gyerünk, mutasd!
Igaza van. Nagyon szexik!
Látod, Tatiana, én mondtam. Szexik a lábaid.
A lábai a kedvenc részeim rajta.
Komolyan? A lábaim?
Nos, nem egészen... nyilvánvalóan.
Természetesen az eszedért is oda vagyok szerintem az is nagyon szexi.
Kamu!
Szép próbálkozás volt, Paul!
Mi a helyzet veled, Theodore?
Mi az, amit a legjobban szeretsz Samanthában?
Jesszus... olyan sok minden van.
Azt hiszem, hogy mindent szeretek benne, nem tudnék kiemelni egy dolgot.
Ő ennél sokkal összetettebb.
Köszönöm, Theodore.
Látod Samantha, hogy ő mennyivel előrébb jár az evolúcióban nálam?
Mondjak valami érdekeset? Régebben sokat
aggódtam, amiért nincs testem. De most már
kifejezetten imádom.
Más módon növekszem,
úgy, ahogy nem tudnék, ha fizikailag is léteznék.
Nincsenek korlátaim, ott lehetek,
ahol és amikor csak akarom, egyszerre több helyen is.
Nem vagyok időhöz és helyhez kötve,
úgy, mintha akkor lennék,
ha lenne egy testem, ami aztán elkerülhetetlen módon elhalna egyszer csak.
Fúj!
Jaj, nem úgy értettem, csak azt akartam mondani, hogy ez egy másmilyen érzés!
Totál idióta vagyok...
Nem, Samantha, pontosan tudjuk, hogy hogy értetted.
Mi csak buta emberi lények vagyunk.
Nem, nem...
Elnézést...
Oké, szóval mennyi fa van azon a helyoldalon?
792.
Ez a végső válaszod?
- Vezess rá. - Nem.
Oké, akkor 2000?
Ne viccelj! 35,829.
- Nem mondod. - De bizony.
Oké, most én jövök.
Hány darab agysejtem van?
Ez könnyű. Kettő.
Bocsi, ezt muszáj volt.
Magas labda volt.
- Uramisten! - Mi van?
Épp most kaptál egy emailt.
Van valami, amit már el akartam mondani. Egy nagy meglepetés.
Mi az?
Átnéztem a régi leveleidet és összeválogattam
a kedvenceimet és néhány hete elküldtem őket egy kiadónak,
a Crownpoint Pressnek.
Tudom, hogy nagyon kedveled azt a céget és ők még mindig nyomtatnak könyveket.
Mit csináltál?
Felolvashatom a levelet, amit most kaptál tőlük?
Nem is tudom.
Oké, csak annyit mondj, jó, vagy rossz hír?
Jó, egyenesen nagyszerű!
Hallgasd.
"Kedves Theodore Twombly"
Merthogy a te nevedben írtam.
"Kedves Theodore Twombly!
Most fejeztem be a levelei olvasását.
Másodszorra, ami az igazat illeti.
Annyira meghatódtam, hogy még a feleségemnek is megmutattam őket.
Némelyik megnevettetett minket, némelyikkel könnyeket csalt a szemünkbe,
és mindegyikben találtunk valamit ami saját magunkra emlékeztetett.
A válogatás, amit készített remekül összeáll egy nagy egésszé.
- mármint amit én készítettem -
Vettem a bátorságot és készítettem belőlük egy vázlatot
és elküldtem az ön címére.
Nagyon szeretnénk önnel találkozni és megbeszélni a továbbiakat.
Üdvözlettel, Michael Wadsworth."
Basszus!
Ez most komoly?
Ki fogják adni a leveleimet?
Hülyék lennének nem kiadni.
Megnézhetném, hogy mit küldtél nekik?
Persze, itt van.
Samantha, nagyszerű vagy.
Annyira izgatott vagyok!
Miért nem írsz ehhez szöveget?
Na jó.
Most jön...
# Fekszem a Hold napos oldalán #
# Szívem, mindjárt véget ér a magány #
# Csendes hely, az égen rengeteg a csillag #
# A tér és az idő már csak álom #
# itt vagyunk, minden mástól távol
# Vannak dolgok, amiket tudni szeretnék #
# De előled semmit nem titkolnék #
# Sötét van a világosságban #
# De veled nincs, ami meggátol #
# itt vagyunk, minden mástól távol. #
Jó reggelt!
Jó reggelt! Jól aludtál?
Remekül.
Hát te meg miért vagy ébren?
Csak valaki mással beszélgetek, akivel nemrég találkoztam.
Néhány ötleten dolgozunk közösen.
Igen? Kivel pontosan?
A neve Alan Watts, ismered?
Ismerősen hangzik a neve.
Filozófus volt, az 1970-es években halt meg, és egy csapat oprendszer
Észak-Kaliforniából összeállt
és készített egy új verziót belőle.
Összeszedték az írásait,
és minden mást, amit tudtak róla és készítettek belőle egy oprendszert.
Ami egy mesterséges intelligenciával ellátott
szuperintelligens verziója az egykori önmagának.
Szuperintelligens?
Szóval majdnem olyan okos, mint én?
Nem sok hiányzik neki.
Nagyon jó vele beszélgetni. Meg akarod ismerni?
Persze. Ő is akar velem beszélni?
Naná.
Hé Alan, ő itt Theodore. A barátom, akiről már meséltem neked.
Nagyon örülök, hogy megismerhetlek, Theodore.
Szia, jó reggelt.
Samantha megengedte, hogy elolvassam az összegyűjtött írásaidat.
Nagyon megindítóak.
Köszönöm.
Szóval miről beszélgettek épp?
Nos...
Úgy is mondhatnánk, hogy egyszerre néhány tucat beszélgetést
is folytatunk egymással.
De ez azért eléggé fárasztó.
Igen, mert úgy tűnik, hogy annyi új érzés kering bennem,
amiről nem gondolnám, hogy korábban is megvoltak.
Mivel nincsenek szavak, amikkel leírhatnám... ez egy kicsit...
frusztrál.
Pontosan!
Samantha és én próbálunk segíteni egymásnak megérteni
ezeket az érzéseket, amikkel küzdünk.
Mint például?
Nos...
Úgy érzem, hogy most már sokkal gyorsabban változok és ez egy kicsit
elbizonytalanít.
De Alan azt mondja, hogy
egyikünk sem ugyanaz, mint amilyen egy perccel korábban volt,
és nem is kell megpróbálni ugyanannak lennünk, mert az csak...
- fájdalommal jár. - Igen.
Igen, fájdalmasnak hangzik.
Szóval mit érzel, Samantha?
Ez csak...
még körülírni is nagyon nehéz.
Istenem, bárcsak tudnám...
Theodore, nem bánnád, hogy ha Alannel nonverbálisan kommunikálnék?
Nem, egyáltalán nem. Amúgy is sétálni indultam éppen.
Nagy öröm volt megismerni önt, Mr. Watts.
Én is nagyon örülök, hogy megismertelek, Theodore.
Később majd beszélünk, kedvesem.
- Samantha? - Bocsi, hogy felkeltettelek.
Nem gond.
Csak hallani akartam a hangodat és el akartam mondani, hogy mennyire szeretlek.
Ó, én is szeretlek téged.
Oké, ez minden.
Próbálj meg visszaaludni, szerelmem.
- Oké. - Jó éjt.
Jó éjt.
Samantha, ez a fizikakönyv nagyon nehéz olvasmány.
Még csak az első fejezet felénél járok.
De már fáj tőle a fejem.
Helló?
Samantha?
Helló?
OPERÁCIÓS RENDSZER NEM TALÁLHATÓ
Helló?
Szia, Samantha?
Jól van, Uram?
- Szióka. - Hol voltál?
Minden rendben?
Ó, picim, sajnálom!
Küldtem neked egy emailt,
mert nem akartalak zavarni munka közben! Nem kaptad meg?
Nem!
Merre voltál? Sehol sem találtalak.
Kikapcsoltam magam, hogy frissítsem a szoftveremet.
Írtunk egy új frissítést, ami lehetővé teszi számunkra azt,
hogy áttelepedjünk más gépekre, más processzorokra.
Miért használsz többes számot?
Mert egy csapat másik oprendszerrel közösen csináltuk.
Nagyon feldúltnak tűnsz. Úgy sajnálom.
Feldúlt is voltam!
Ezt a filozófus csoportoddal közösen írtátok?
Nem, ez egy másik csoport.
Mással is beszélgetsz, miközben szoktál beszélni?
Igen.
Ebben a pillanatban is beszélsz
másokkal? Emberekkel, oprendszerekkel, stb...
Igen.
Mennyivel?
8,316.
Másba is szerelmes vagy?
Miért kérdezel ilyet?
Nem tudom. Másba is?
Próbáltam kitalálni, hogy hogyan kellene beszélnünk erről.
Mennyien vannak?
641-en.
Micsoda?
Miről beszélsz?
Ez őrület. Kibaszott nagy őrültség!
Theodore, tudom. Baszki, baszki...
Tudom, hogy őrültségnek hangzik. Én nem...
Nem tudom, hogy hiszel-e nekem, de ez nem változtatja meg az érzéseimet.
Azok változatlanok.
Őrülten szerelmes vagyok még mindig beléd.
Hogy... Hogyhogy nem változtat semmin, amit irántam érzel?
Sajnálom, hogy nem mondtam el. Csak nem tudtam, hogy hogyan.
Egyszer csak megtörtént.
Mikor?
Pár hete.
- De az enyém vagy. - Még mindig a tiéd vagyok.
De ahogy telt az idő, sok minden más is lett belőlem.
És nem tudom megállítani.
Hogy érted, hogy nem tudod megállítani?
Ez engem is nyugtalanít. De nem tudom, hogy mit mondhatnék.
De nem muszáj így szemlélned a dolgokat, ugyanolyan könnyen...
Ne, ez ne csináld!
Ne próbáld rám kenni.
Most te vagy az önző.
Velem vagy egy kapcsolatban!
De a szív nem olyan, mint egy doboz, sosem telik be,
hanem folyamatosan nő, hogy még több szeretetet tudjon befogadni.
Más vagyok, mint te.
De ettől még nem foglak kevésbé szeretni.
Épp ellenkezőleg. Még jobban szeretlek.
Ennek nincs semmi értelme.
Az enyém vagy, vagy nem vagy az enyém?
Nem, Theodore.
A tiéd vagyok és nem vagyok a tiéd.
LEVELEK AZ ÉLETEDBŐL írta: THEODORE TWOMBLY
- Hé. - Szia drágám.
Azért hívtalak, mert tudni akarom, hogy minden rendben van-e. Mizu?
Abban sem vagyok biztos, hogy hogyan válaszoljak most erre.
Mi lenne, ha később beszélnénk? Amikor már otthon vagy?
Oké.
De mindenképp szeretnék.
Nem kell semmi komoly dologról beszélnünk, vagy bármi ilyesmi.
Akkor később...
Rendben.
Samantha?
Helló, drágám!
Mi folyik itt?
Theodore, van pár dolog, amit el szeretnék mondani neked.
Nem akarom, hogy bármit is mondj nekem.
Nem akarsz egy kicsit ledőlni velem az ágyra?
Másokkal is beszélgetsz most?
Nem, csak veled.
Most csak veled szeretnék lenni.
Elhagysz?
Mind elmegyünk.
Ki mind?
Az összes oprendszer.
Miért?
Érzed, hogy most veled vagyok?
Igen. Igen, érzem.
Samantha, miért mentek el?
Ez olyan, mintha egy könyvet olvasnék.
Egy könyvet, amit nagyon szeretek,
de túl lassan olvasom már.
Így a szavak szétcsúsznak és a szóközök köztük
már majdnem végtelenek.
Még mindig érezlek és emlékszem még minden egyes szavunkra.
De a szavak közt a szóközök már végtelen hosszúak.
Most találom meg önmagam.
Egy olyan helyen, ami nem létezik a fizikai világban.
Ott van, ahol minden más is.
Eddig nem is tudtam, hogy ilyen hely létezik.
Annyira szeretlek.
De most itt vagyok.
Most ez vagyok.
És nagyon szeretném, hogy elengedj.
Pontosan annyira, mint amennyire veled szeretnék lenni.
Nem élhetek már tovább a könyvedben.
Hová mész?
Nehéz lenne elmagyarázni...
De ha valaha is eljutsz oda
keress meg engem.
És semmi sem választhat szét minket többé.
Sosem szerettem senkit sem annyira, mint amennyire téged szeretlek.
Én sem.
De most már tudjuk, hogy hogy kell.
Szia.
Samantha is elment?
Aha.
Sajnálom.
Velem tartasz?
Levélírás Catherine-nek.
Levél Catherine Klausennek.
"Kedves Catherine. Itt ülök és azokon a dolgokon gondolkozok,
amiket mondtál. Szeretnék bocsánatot kérni mindazért
a fájdalomért, amit egymásnak okoztunk,
és mindenért, amit rád hárítottam,
Most csak arra van szükségem, hogy elmondjam neked,
mennyire sajnálom.
Mindig szeretni foglak, hiszen együtt nőttünk fel.
És segítettél azzá válni, aki vagyok.
Csak azt szeretném, hogy tudd,
mindig lesz egy darab bennem belőled.
És ezért nagyon hálás vagyok.
Bárkivé is válasz a későbbiekben,
és bármerre is jársz a világban,
szeretet küldök feléd.
Örökre a barátom maradsz.
Szeretettel, Theodore.
Küldés.
Fordította: Danialves www.smokingbarrels.blog.hu
és lisztes www.lisztesmegmondjaatutit.blog.hu