Harry Potter Och Hemligheternas Kammare
Jag kan inte släppa ut dig, Hedwig. Jag får inte använda magi utanför skolan.
– Och dessutom, om farbror Vernon-- – Harry Potter!
Nu har du allt ställt till det!
Han är därinne. Vernon.
Jag varnar dig, om du inte kan hålla ordning på den där jäkla fågeln så åker den ut!
Men hon är uttråkad. Om jag bara fick släppa ut henne en timme eller två.
Så att du kan skicka hemliga meddelanden till dina knäppa små vänner, nähä du!
Men jag har ju inte fått ett enda meddelande från någon av mina vänner-
-ingen.
Inte på hela sommaren.
Vem skulle vilja vara vän med dig?
Jag tycker du borde vara lite mer tacksam. Vi har uppfostrat dig sedan du var liten-
-givit dig maten från vårt bord-
-till och med låtit dig få Dudleys andra sovrum, enbart för att vi är så godhjärtade.
Inte nu hjärtat, dom är till när Masons kommer.
Vilket borde vara när som helst nu!
Låt oss gå igenom schemat en gång till nu.
Petunia, när Masons kommer så är du...
I salongen, för att älskvärt välkomna dem till vårt hem.
– Bra, och Dudley, du kommer att vara? – Redo att öppna dörren!
Utmärkt!
Och du?
Jag kommer att vara i mitt rum, knäpptyst och låtsas att jag inte existerar.
Precis! Med lite tur blir det idag jag gör det största klippet i min karriär.
Och du skall inte få förstöra det!
Harry Potter.
Vilken ära.
– Vem är du? – Dobby, herrn.
Husalven Dobby.
Inte för att vara oförskämd, men det här är inte ett bra tillfälle för mig att ha en husalv i mitt sovrum.
Ja, herrn. Dobby förstår.
Det är bara det att Dobby har kommit för att berätta... ...det här är svårt, herrn.
– Dobby vet inte hur han ska börja. – Slå dig ner.
S-slå mig ner?
Dobby, förlåt... jag menade inte att förolämpa dig.
Förolämpa Dobby?
Dobby har hört om er storhet, herrn, men aldrig har en trollkarl bett honom sitta ner.
Som en jämlike.
Då kan du inte ha träffat så många väluppfostrade trollkarlar.
Nej, faktiskt inte.
Det var dumt sagt.
– Stygg Dobby! Stygg Dobby! – Sluta!
Dobby, snälla!
Bry er inte om det. Det är bara katten.
– Nu räcker det! – Stygga, stygga Dobby!
Hur är det med dig?
Dobby var tvungen att straffa sig själv, herrn. Dobby höll på att tala illa om sin familj.
Din familj?
Trollkarlsfamiljen som Dobby tjänar, herrn.
Dobby har svurit att tjäna en enda familj för evigt, herrn.
Om de någonsin fick reda på att Dobby varit här...
Men Dobby var tvungen att komma. Dobby måste skydda Harry Potter.
Varna honom!
Harry Potter får inte åka tillbaka till Hogwarts i år.
Det finns en sammansvärjning för att få de mest fasansfulla saker att hända.
Vadå för fasansfulla saker? Vem är det som planerar dem?
Jag... kan inte... ...säga det.
Ok, jag förstår. Du kan inte säga det.
Dobby, ställ ner lampan!
Och när de kom fram till det nionde hålet...
Ge mig lampan!
Dobby, sluta nu!
In med dig! Och håll tyst!
– Vad ända in i glödheta håller du på med? – J-jag bara...
Du förstörde just poängen i min japanska golfhistoria!
Förlåt.
Ett ljud till och du kommer att önska att du aldrig blivit född. Och laga den där dörren!
Ja, farbror Vernon.
Ser du varför jag måste åka tillbaka? Jag hör inte hemma här.
Hogwarts är det enda ställe där jag har vänner.
– Vänner som inte ens skriver till Harry Potter? – Jag antar att dom har--
Vänta lite, hur vet du att dom inte har skrivit?
Harry Potter får inte bli arg. Dobby tänkte-
-att om Harry Potter trodde att hans vänner hade glömt bort honom-
-så kanske han inte skulle vilja åka tillbaka till skolan, herrn.
Ge mig dom där, nu!
Dobby, kom hit!
Nej, snälla!
Harry Potter måste säga att han inte åker tillbaka till skolan.
Jag kan inte. Hogwarts är mitt hem!
Då måste Dobby göra det, herrn. För Harry Potters eget bästa.
Jag är hemskt ledsen. Det är vår systerson. Han är väldigt obalanserad.
Främmande människor gör honom upprörd, det är därför vi håller honom på övervåningen.
Du åker inte tillbaka till den där skolan! Du kommer aldrig att träffa dina underliga vänner igen!
- Aldrig!
Hur är läget, Harry?
Ron?
Fred? George? Vad gör ni här?
Vi kommer för att rädda dig! Kom igen, hämta din väska.
Se upp!
Kom igen!
Potter!
Skynda dig, Harry!
Han rymmer!
– Kom hit med dig! – Släpp mig!
Du och den där fördömda duvan ska ingenstans!
– Släpp mig! – Kör!
Pappa!
Förresten, Harry, grattis på födelsedagen.
-BORTA-
-HEMMA-
Det är inte mycket, men det är hemma.
Jag tycker det är fantastiskt!
Och vart har ni varit!
Harry, så trevligt att träffa dig.
Sängarna tomma! Inte ens en lapp!
Bilen borta! Ni kunde ha dött! Någon kunde ha sett er!
Naturligtvis skyller jag inte på dig, kära Harry.
Han svalt, mamma! De hade satt galler för fönstren!
Var glad att jag inte sätter galler för ditt fönster, Ronald Weasley.
Kom, Harry. Dags för lite frukost.
Varsågod, Harry. Ta för dig.
– Mamma, har du sett min tröja? – Ja, älskling, katten hade den.
– Vad sa jag? – Ginny. Hon har pratat om dig hela sommaren.
Rätt så irriterande faktiskt.
– God morgon, Weasleys. – God morgon pappa!
Vilken natt! Nio husrannsakningar!
Husrannsakningar?
Pappa jobbar på Trolldomsministeriet. På Kansliet för Missbruk av Mugglarprodukter.
Pappa älskar mugglare. Han säger att de är fascinerande.
Jaha ja...
Och vem är du?
Jag ber om ursäkt. Det är jag som är Harry. Harry Potter.
Jösses! Är det verkligen du?
Ron har berättat allt om dig. När kom ni?
I morse.
Dina söner flög din förtrollade bil ända till Surrey och tillbaka igen inatt.
Jaså det gjorde dom?
Hur gick det?
Jag menar...det var mycket styggt gjort, pojkar. Mycket, mycket styggt.
Nåväl, Harry, du vet säkert allt om mugglare?!
Säg mig, vad exakt fyller en gummianka för funktion?
Det är Errol som kommer med posten.
Percy, du kan väl hämta den.
Han gör alltid sådär!
Det är brev från Hogwarts alltihop.
– Här är ett till Harry också. – Dumbledore måste veta att du är här, Harry.
– Honom lurar man inte så lätt. – Det här kommer inte att bli billigt mamma.
– Bara trolleriböckerna kostar en hel del. – Vi klarar oss nog.
Finns bara ett ställe där vi hittar allt det här - Diagongränd!!!
Gå du först, Harry.
– Men Harry har aldrig använt flampulver förut. – Flampulver?
Gå du först Ron, så att Harry ser hur man gör.
In med dig.
Diagongränd!
Ser du? Det är mycket enkelt, kära du. Var inte rädd.
Kom. In med dig. Akta huvudet.
Så där ja, och så tar du ditt flampulver.
Just så ja. Mycket bra och glöm nu inte att tala väldigt tydligt!
Diagongrind!
– Vad sa han, älskling? – “Diagongrind”.
Det var det jag var rädd för.
Du har väl inte gått vilse, sötnos?
N-nej då, tack så mycket. Jag ska bara...
Följ med oss. Vi ska nog hjälpa dig hitta tillbaka.
Nej, snälla!
Harry!
Hagrid!
Vad tror du att du håller på med? Kom nu här!
-Svartvändargränd-
Som du ser ut, Harry! Stryka runt i Svartvändargränd!
Ruggigt ställe. Där vill du inte bli sedd. Folk kan tro att du inte har rent mjöl i påsen.
Jag gick vilse, jag-- Vänta lite!
Vad gjorde du själv där i så fall?
Jag? Jag letade efter...
...medel mot köttätande sniglar!
Ja, dom förstör all skolans kål.
Harry! Hagrid!
Hej, Hermione.
– Vad kul att träffa dig! – Detsamma!
Vad har du gjort med dina glasögon?
Oculus reparo.
Den där måste jag komma ihåg!
Allt väl nu då, Harry? Då lämnar jag er två ensamma.
– Tack. – Hej då.
Kom, alla har varit så oroliga.
-GYLLENROY LOCKMAN- -MITT MAGISKA JAG-
Harry, det var då för väl, vi hoppades att du bara tagit fel på en skorsten.
– Mina damer och herrar, Gyllenroy Lockman! – Här kommer han.
– Mamma gillar honom. – Snälla ni!
Ursäkta mig! Släpp fram mig! Jag kommer från The Daily Prophet.
Det kan väl aldrig vara Harry Potter?
Harry Potter! Ursäkta mig, frun.
Le stort nu, Harry. Det här kommer att hamna på förstasidan.
Mina damer och herrar, det här är ett historiskt ögonblick!
När unge Harry-
-kom in här på Flourish & Blotts för att köpa min självbiografi, "Mitt Magiska Jag"-
-som av en händelse firar sin 27:e vecka-
-som mest sålda bok på The Daily Prophets bestsellerlista-
-hade han ingen aning om att han skulle gå härifrån-
-med hela mina samlade verk-
-helt gratis.
Nå, mina damer.
Ge dom där till mig så ska jag få dom signerade!
Vänta utanför.
Nu mår du va, Potter?
Den berömde Harry Potter. Kan inte ens gå in i en bokhandel utan att hamna på förstasidan.
Lämna honom ifred!
Jaså, Potter, du har en liten fästmö!
Draco, lek snällt nu.
Herr Potter.
Lucius Malfoy.
Vi möts till sist. Förlåt mig.
Ditt ärr är en legend, liksom trollkarlen som gav dig det.
Voldemort dödade mina föräldrar.
Han var inget annat än en simpel mördare.
Du måste vara mycket modig som vågar nämna hans namn.
– Eller mycket dum. – Att vara rädd för ett namn-
-spär bara på rädslan för saken det beskriver.
Och du måste vara fröken Granger.
Draco har berättat allt om dig och om dina föräldrar.
Mugglare, eller hur?
Låt mig se...rött hår, frånvarande uttryck-
-begagnade böcker.
Ni måste vara Weasleys.
Barn, vi går ut, här inne kan man ju inte vara.
– Herr Weasley. – Lucius.
Mycket att göra på Ministeriet, Arthur? Alla dom där extra husrannsakningarna.
De betalar dig väl för övertiden? Ser inte så ut.
Vad är meningen med att vara en skam för alla trollkarlar om de inte ens betalar dig ordentligt?
Vi har nog väldigt olika uppfattning om vad skam innebär, Malfoy
Uppenbarligen!
Att inlåta sig med mugglare...
Just när jag trodde att er familj inte kunde sjunka lägre.
Vi ses på Ministeriet.
Vi ses i skolan.
– 10:58, raska på nu! – Tåget går när som helst!.
Fred, George, Percy, ni först!
Efter dig, älskling.
Skynda dig på, Ginny, så att du får en sittplats.
Då sticker vi.
– Vad tror ni att ni håller på med? – Vi ber om ursäkt.
Tappade kontrollen över kärran.
– Varför kommer vi inte igenom? – Jag vet inte. Ingången stängdes!
Tåget går prick klockan elva! Vi har missat det!
Harry, om vi inte kommer igenom-
-så kanske mamma och pappa inte kan komma tillbaka.
Vi kanske borde gå och vänta vid bilen.
Bilen!
Ron, de flesta mugglare-
-är inte vana att se en bil som flyger.
Uppfattat!
Åh nej! Osynlighetsmekanismen måste ha hakat upp sig!
Flyg lägre. Vi måste hitta tåget.
Okej.
– Nu måste vi bara hinna ikapp tåget. – Vi kan inte vara så långt efter.
– Hörde du det där? – Vi måste närma oss.
Vänta lite.
Håll i dig!
Ta min hand!
– Håll i dig! – Jag försöker!
Din hand är svettig!
– Jag tror att vi har hittat tåget. – Ja.
Välkommen hem.
Bromsa, bromsa!
Det funkar inte!
Akta trädet!
Stopp, stopp!
Min stav! Titta på min trollstav!
Var glad att det inte var ditt ben!
– Vad händer? – Jag vet inte.
Gasa, fort!
Scabbers, du är oskadd!
Bilen!
Min pappa kommer att slå ihjäl mig!
Sitt fint, Hedwig.
Alltså; en husalv uppenbarar sig i mitt sovrum-
-vi kommer inte igenom ingången till plattform nio och tre fjärdedelar, vi blir nästan dödade av ett träd--
Uppenbarligen är det någon som inte vill ha mig här i år.
Ta en ordentlig titt, pojkar-
-för det här kan mycket väl vara sista natten ni tillbringar i det här slottet.
Jajamän, nog har vi hamnat i trubbel alltid.
-FLYGANDE FORD ANGLIA FÖRBRYLLAR MUGGLARE-
Inte mindre än sju stycken mugglare har sett er!
Förstår ni överhuvudtaget hur allvarligt det här är?!
Ni har riskerat att avslöja hela vår värld!
För att inte tala om skadan ni åsamkat det stackars trädet, som stått här sedan långt innan ni två ens var födda!
Ärligt talat, professor Snape, så tror jag att vi for mer illa än trädet.
Tystnad!
Jag kan försäkra er, att om ni hörde till Slytherin och ert öde vilade i mina händer-
-så skulle ni sitta på tåget på väg hem båda två - och det ikväll!
– Tyvärr... – Gör de inte det.
Professor Dumbledore. Professor McGonagall.
Herr Rektor, de här eleverna har trotsat lagen-
-om restriktioner för omyndigas trolldomsutövning.
– Och därmed-- – Jag känner mycket väl till våra lagar, Severus.
Speciellt som jag själv författat en hel del av dem.
I egenskap av ledare för Gryffindor, faller det på professor McGonagalls lott-
-att vidta nödvändiga åtgärder.
– Vi går väl och hämtar våra saker då. – Vad pratar ni om, Herr Weasley?
Ni kommer väl att relegera oss?
Inte idag, Herr Weasley
Men jag måste betona för er båda två, allvaret i det ni gjort.
Jag kommer att skriva till era föräldrar redan ikväll. Ni kommer båda att få kvarsittning.
God morgon, allihopa!
– God morgon! – God morgon, professor Sprout!
Välkomna till växthus nr3, andraårsstudenter. Kom fram här allihopa.
Idag skall vi plantera om en Alruna.
Vem kan tala om för mig vilka egenskaper Alrunan har?
Ja, fröken Granger?
Alrunan, eller Mandragoran, används för att återställa folk som blivit-
-förstenade, till deras ursprungliga form.
Den är också ganska farlig. Mandragorans skrik är dödligt för den som hör det.
Utmärkt, tio poäng till Gryffindor!
Eftersom våra mandragoror fortfarande är sticklingar är deras skrik inte dödliga ännu.
De kan dock göra en medvetslös i flera timmar. Därför har alla fått varsitt par hörselskydd.
Var snälla och sätt på er dem. Skynda på.
På med dem ordentligt. Se noga på nu.
Ta ett fast tag om er mandragora-
-och dra upp den ur krukan med ett kraftigt ryck!
Ner med den i den nya krukan-
-och i med lite jord för att hålla den varm.
Longbottom har slarvat med sina hörselskydd.
Nej han har bara svimmat.
Ja, ja, låt honom bara ligga.
Då fortsätter vi. Det finns krukor till alla!
Ta tag om er mandragora, och dra upp den bara!
– Där är Nästan Huvudlöse Nick. – Hejsan, Percy! Fröken Clearwater.
Goddag, Sir Nicholas.
Säg det bara, det är kört.
– Det är nog kört. – Hej, Harry!
Jag heter Colin Creevey. Jag hör också till Gryffindor.
Trevligt att råkas, Colin.
Ron, är det där din uggla?
Den här förbaskade fågeln är en fara för allmänheten.
– Åh nej! – Titta allihopa!
Weasley har fått ett Illvrål!
Öppna den, Ron. Jag struntade i en som min mormor skickade en gång.
Det var hemskt.
Ronald Weasley!
Hur understår du dig stjäla den där bilen?!
Jag har väl aldrig sett på maken!
Din pappa var tvungen att sitta i ett formellt förhör på jobbet! Och alltihop är ditt fel!
Om du så mycket som tänker på att ställa till något mera ofog-
-så blir det marsch pannkaka raka vägen hem!
Åh, och Ginny, älskling-
-gratulerar till att ha kommit in på Gryffindor. Vi är alla så stolta över dig.
Tillåt mig presentera er nya lärare i "Försvar mot de mörka konsterna."
Jag själv.
Gyllenroy Lockman, Riddare av Merlin Ordern, tredje klassens-
-hedersmedlem i försvarsföreningen Mot De Mörka Konsterna, och femfaldig vinnare-
-av priset för mest förtrollande leende, i tidningen Häxornas Värld.
Men nog om detta. Det är ju trots allt inte mitt bländande leende-
-som gjort mig till en mästare på att avslöja djävulens bländverk.
Men nu, ta er i akt!
Det är min uppgift att beväpna er mot de mest fruktansvärda varelser vi magiker känner till.
Ni kan mycket väl komma att stå ansikte mot ansikte med er värsta fasa i just detta rum.
Men kom ihåg att intet ont kan hända er så länge jag finns här.
Jag måste be er att inte skrika.
Det kan provocera dem!
Älvor från Cornwall?
Just det, nyfångade älvor från Cornwall!
Skratta ni, herr Finnegan. Men älvor kan vara djävulskt lömska små rackare.
Vi får väl se hur ni klarar av dem!
Fånga dem då, det är ju bara älvor!
Få ner mig härifrån!
– Bort från mig! – Rör dig inte!
Pesci Pixie Pestenomi!
Jag kan väl be er tre se till att resten av dem kommer tillbaks i buren.
Och vad gör vi nu?
Immobilus!
Varför händer sånt här alltid mig?
I sommar har jag arbetat fram ett helt nytt quidditchprogram.
Vi ska träna tidigare, hårdare och längre.
Va? Nej lägg av...
– Vart är du på väg, Flint? – Träna quidditch.
– Jag har reserverat planen för Gryffindor. – Ta det lugnt, Wood. Jag har en lapp här.
Nu blir det trubbel.
“Jag, professor Severus Snape, ger härmed Slytherin mitt tillstånd att träna idag...
...för att kunna lära upp sin nye sökare.” Så ni har en ny sökare? Vem då?
Malfoy?
Just det, och det är inte allt som är nytt för i år.
Det där är ju Nimbus 2001:or! Hur fick ni tag på dom?
En present från Dracos far.
Till skillnad från andra, Weasley, har min far råd med det bästa.
I Gryffindor behöver man inte köpa sig in. Här är det talang som räknas.
Ingen har bett om din åsikt-
-din äckliga lilla smutsskalle!
Det där ska du få för, Malfoy! Ät sniglar!
Är du okej, Ron?
Säg något.
– Kan du vända honom hitåt, Harry? – Nej, Colin, flytta på dig.
Vi tar honom till Hagrid.
Han vet nog vad vi ska göra.
Det här kräver specialutrustning.
Vi får vänta tills det börjar igen.
Ja, det är bättre att få ut det.
– Vem försökte han kasta förtrollningen på? – Malfoy.
Han kallade Hermione för...
Jag vet inte riktigt vad det betyder.
Han kallade mig smutsskalle.
– Det kan inte vara möjligt! – Vad betyder “smutsskalle”?
Det betyder "smutsigt blod". Det är ett fult namn för folk som är födda mugglare.
Någon vars föräldrar inte är magiker...
Någon som jag.
Inget ord man vanligtvis hör i en civiliserad konversation.
Harry, en del trollkarlar, som Malfoys familj-
-som tror att de är bättre än alla andra eftersom deras blod är rent.
Det är ju fruktansvärt!
Äckligt...
Det är en massa struntprat!
Varenda trollkarl är halvblod nuförtiden, om ens det.
Och vad den saken anbelangar så finns inte en trollformel som vår Hermione inte behärskar.
Kom hit.
Bry dig inte om det där, Hermione.
Inte för ett ögonblick.
Harry, Harry, Harry.
Kan du tänka dig ett bättre sätt att tillbringa din kvarsittning-
-än att hjälpa mig svara på mina beundrarbrev?
– Inte egentligen. – Berömmelsen är en flyktig vän, Harry.
Berömmelse är vad den berömde gör. Glöm aldrig det, Harry.
Kom...
...till mig.
Kom till mig.
– Va? – ursäkta?
– Den där rösten! – Rösten?
Hörde ni den inte?
Vad pratar du om, Harry?
Du börjar kanske bli lite dåsig?
Men jösses, titta på klockan! Vi har varit här i nästan fyra timmar!
Det är nästan kusligt vad tiden går fort när man har roligt.
Kusligt...
Blod...
Jag vädrar blod...
Låt mig slita dig...
...låt mig döda dig...
Döda!
Döda, döda!
– Harry! – Hörde ni den?
– Hörde vad? – Rösten.
Rösten? Vilken röst?
Jag hörde den först på Lockmans kontor. Och sen igen, precis...
Den flyttar sig. Jag tror att den tänker döda någon.
Döda?
Harry vänta, inte så fort!
Så konstigt.
Jag har aldrig sett spindlar bete sig så.
Jag gillar inte spindlar.
Vad är det där?
“Hemligheternas Kammare har öppnats. arvtagarens fiender, tag er i akt.”
Det står skrivet i blod.
Åh, nej.
Det är Filchs katt.
Det är Mrs Norris.
“Arvtagarens fiender, tag er i akt.”
Du står på tur, smutsskalle!
Vad händer här? Flytta på er.
Potter! Vad...?
Mrs Norris?
Du har mördat min katt.
Nej.
Jag ska döda dig.
Jag ska döda dig!
Argus!
Argus...
Alla fortsätter till sina sovsalar omedelbart.
Alla utom-
-ni tre.
Gryffindor, följ mig.
Hon är inte död, Argus. Hon har blivit förstenad.
Synd att jag inte var här. Jag vet precis vilken trollformel som kunde ha räddat henne.
– Men hur hon blivit förstenad kan jag inte säga. – Fråga honom, det är han.
Ni såg alla vad han skrev på väggen!
Det är inte sant, jag svär. Jag har inte rört Mrs Norris.
– Struntprat! – Tillåt mig, herr rektor.
Kanske Potter och hans vänner helt enkelt råkade befinna sig på fel plats vid fel tillfälle.
Hur som helst väcker omständigheterna misstankar.
Jag kommer inte ihåg att jag såg Potter vid kvällsmaten.
Det är mitt fel, Severus.
Harry hjälpte mig besvara mina beundrarbrev.
Det var därför jag och Ron gick för att leta efter honom, professorn.
När vi hittade honom sa han att...
– Ja, fröken Granger? – Att jag inte var hungrig.
Vi var på väg tillbaka till sällskapsrummet när vi hittade Mrs Norris.
Oskyldig tills dess motsatsen bevisats, Severus.
Min katt har blivit förstenad!
Jag vill se någon bestraffad!
Vi kommer att kunna bota henne, Argus.
Som jag förstår det har professor Sprout en mycket välmående odling mandragoror.
När de mognat, kokar vi en dekokt som kan återuppliva Mrs Norris.
Tills dess rekommenderar jag största möjliga försiktighet.
Det gäller er alla.
– Det är lite konstigt, eller hur? – Konstigt?
En röst som bara du kan höra och sen Mrs Norris förstenad.
– Det är bara... konstigt. – Tycker du att jag borde ha berättat?
– För Dumbledore och de andra, menar jag. – Är du galen?
Nej Harry. Att höra röster är aldrig ett bra tecken, inte ens för en trollkarl.
Hon har rätt.
Er uppmärksamhet, om jag får be.
Idag skall vi förvandla djur-
-till vattenglas.
Såhär...ett, tu, tre...
...Vera Verto.
Och nu är det er tur. Vem börjar?
Herr Weasley. Ett, tu, tre, Vera Verto.
Vera Verto.
Den där trollstaven behöver bytas ut, herr Weasley.
– Fröken Granger? – Professorn.
Jag undrar om ni kunde berätta för oss om Hemligheternas Kammare?
Nåväl.
Som ni alla naturligtvis vet-
-grundades Hogwarts för mer än tusen år sedan-
-av dåtidens fyra största trollkarlar och häxor.
Godric Gryffindor, Helga Hufflepuff,
Rowena Ravenclaw och Salazar Slytherin.
Tre av grundarna levde och arbetade helt fredligt tillsammans.
– En gjorde det inte. – Gissa tre gånger vem!
Salazar Slytherin ville att kraven för att antas till Hogwarts skulle skärpas.
Han tyckte att läran om magin skulle hållas inom de gamla trollkarlsfamiljerna.
Med andra ord, de "renblodiga".
Eftersom han inte kunde övertyga de andra, bestämde han sig för att lämna skolan.
Enligt legenden skall Slytherin ha byggt en hemlig kammare här på slottet-
-känd som Hemligheternas Kammare.
Innan han reste, förseglade han den-
-för att åter öppnas när hans rättmätige arvtagare återvänt till skolan.
Bara denne arvtagare skulle kunna öppna Kammaren-
-och släppa ut dess fasor och i och med detta-
-befria skolan från alla de-
-som enligt Slytherin, inte var värdiga att studera magi.
Mugglarfödda.
Naturligtvis har skolan genomsökts, många gånger om.
Ingen sådan kammare har upptäckts.
Professorn, exakt vad säger legenden skall finnas i Kammaren?
Kammaren sägs härbärgera något som bara Slytherins arvtagare kan kontrollera.
Man tror att där bor-
-ett monster.
Tror ni att det verkligen finns en Hemligheternas Kammare?
Ja, märker ni inte att McGonagall och alla de andra lärarna är oroliga?
Men om det verkligen finns en Hemligheternas Kammare och om den har öppnats, betyder det--
Att arvtagaren finns här på Hogwarts.
Frågan är, vem skulle det kunna vara?
Låt oss tänka efter. Vem känner vi som tycker att alla som är födda mugglare är avskum?
– Om du menar Malfoy... – Det är klart! Du hörde honom:
“Du står på tur, smutsskalle!”
Jag hörde honom, men Malfoy - arvtagare till Slytherin?
Ron kanske har rätt, Hermione. Se på hans familj.
Alla har varit med i Slytherin, sedan flera sekler tillbaka.
Vi kanske kan lura Crabbe och Goyle att berätta.
Inte ens de är så dumma. Men det kanske finns ett annat sätt.
Det skulle inte vara lätt. Och vi skulle vara tvungna att bryta mot ungefär 50 av skolans regler.
Och det skulle vara farligt, mycket farligt.
Här är den. Polyjuice-elixiret.
Om man brygger det på rätt sätt, förvandlas den som dricker det tillfälligt-
-till en annan person.
Så om Harry och jag dricker det, förvandlas vi till Crabbe och Goyle.
Häftigt!. Malfoy kommer att berätta allt för oss!
Precis, men det blir lurigt. Jag har aldrig sett en så komplicerad dryck.
– Hur lång tid skulle den ta att göra? – En månad.
En månad? Men, Hermione-
-om Malfoy är arvtagare till Slytherin, hinner han attackera varenda mugglarfödd på skolan innan dess.
Jag vet.
Men det är den enda plan vi har.
Ännu ett mål för Slytherin!
Som nu leder över Gryffindor med 90 mot 30.
Allt väl, Ärrskalle?
Akta dig, Harry!
Se upp, Wood!
Harry har en dunkare efter sig. Någon måste ha fifflat med den!
– Jag stoppar den. – Nej!
Det hade varit för riskabelt även om din stav hade fungerat. Du kan träffa Harry.
Tränar du till baletten, Potter?
Mig fångar du aldrig, Potter!
Kom igen!
Harry Potter fångar den gyllene kvicken!
Gryffindor vinner!
Finite Incantatem!
– Tack. – Är du OK?
Nej, jag tror armen är bruten.
– Rör dig inte, jag fixar armen på nolltid. – Nej.
– Inte du. – Stackaren, han vet inte vad han säger, det här-
-kommer inte att göra ett dugg ont.
Braquiam Emendo!
Ja, ja. Ingen fara, det blir så ibland.
Men, det viktiga är-
-att du inte har ont längre, och att inga ben är brutna.
Brutna?! Det finns ju inga ben kvar!
Mycket mer flexibelt så, ja.
Herr Malfoy, sluta sjåpa sig. Ni kan gå. Ur vägen, släpp fram mig.
Ni skulle kommit hit med honom direkt. Benbrott, det lagar jag på en sekund.
– Men att få ben att växa tillbaka... – Kan ni hjälpa honom?
Det är klart att jag kan, men det kommer att göra ont.
Det blir en hård natt, Potter. Att få ben att växa tillbaka är en fruktansvärd process.
Vad hade du väntat dig? Pumpasaft?
Döda!
Dags att döda!
Hej!
– Dobby? – Harry Potter borde ha lyssnat på Dobby.
Harry Potter borde ha åkt tillbaka hem när han missade tåget.
Det var du! Du gjorde så att vi inte kom igenom ingången!
Ja, herrn, så var det.
Du fick nästan Ron och mig relegerade!
Då hade du åtminstone kommit bort härifrån.
Harry Potter måste åka hem.
Dobby trodde att hans dunkare skulle vara nog för att få Harry Potter att förstå.
Din dunkare? Var det du som fick dunkaren att jaga mig?
Dobby är väldigt ledsen, herrn.
Dobby var tvungen att stryka sina händer.
Bäst du försvinner innan mina ben växer tillbaka Dobby, annars kanske jag stryper dig.
Dobby är van vid dödshot, herrn. Dobby får sådana fem gånger om dagen hemma.
Skulle du kunna tala om för mig varför du försöker döda mig?
Döda er, nej, nej! Aldrig döda er!
Innan Harry Potter triumferade över Han-Vars-Namn-Inte-Får-Nämnas-
-blev vi husalver behandlade som skadedjur, herrn.
Det är klart, Dobby blir ju fortfarande behandlad som ett skadedjur.
Varför har du den där på dig, Dobby?
Det här är en symbol för husalvernas slaveri.
Dobby kan bli fri först när hans härskare ger honom kläder.
Lyssna på mig! Lyssna!
Hemska saker kommer att hända på Hogwarts.
Harry Potter får inte stanna här-
-nu när historien upprepar sig.
Upprepar sig? Så det här har hänt förut?
Jag borde inte ha sagt det där!
– Stygg Dobby! – Sluta, Dobby.
När har det här hänt förut? Vem är det som gör det nu?
Dobby kan inte säga det. Dobby vill bara Harry Potter väl.
Dobby, berätta vem det är!
Lägg honom här.
– Vad har hänt? – Ännu en attack.
Jag tror att han har blivit förstenad, Madam Pomfrey.
Tror ni han kan ha tagit ett foto på den som överföll honom?
Vad betyder det här, Albus?
Det betyder-
-att det finns studenter som svävar i fara.
– Vad skall jag säga till personalen? – Sanningen.
Säg att Hogwarts inte är säkert längre.
Det vi fruktat har hänt, Minerva. Hemligheternas Kammare har öppnats-
-ännu en gång.
Ännu en gång? Så Hemligheternas Kammare har öppnats förut?
Naturligtvis! Förstår du inte?
Lucius Malfoy måste ha öppnat den när han gick i skolan här.
– Och nu har han skickat Draco för att öppna den. – Kanske det.
Men efter att ni har druckit Polyjuice-elixiret så vet vi säkert.
Varför brygger vi drycken mitt på ljusa dagen-
-och mitt på tjejtoan?
– Kommer vi inte att åka fast? – Nej, ingen kommer någonsin in hit.
– Varför inte det? – För Missnöjda Myrtles skull.
Vem?
Missnöjda Myrtle.
– Och vem är Missnöjda Myrtle? – Jag är Missnöjda Myrtle!
Men det är väl för mycket begärt att du skulle känna till mig.
Vem skulle någonsin prata om fula, eländiga, sura Missnöjda Myrtle?
Hon är lite känslig.
Lystring!
Kan alla se mig?
Kan alla höra mig?
Utmärkt.
I ljuset av de senaste veckornas dystra händelser-
-har professor Dumbledore tillåtit mig starta den här lilla duellantklubben-
-för att träna upp er om ni skulle behöva försvara er-
-som jag själv har gjort vid otaliga tillfällen.
För alla detaljer hänvisar jag er till mina böcker.
Tillåt mig presentera min assistent-
-professor Snape!
Han ska hjälpa mig med en liten demonstration.
Men ni behöver inte vara oroliga.
Jag kommer att lämna tillbaka honom i oförstört skick.
Ett...
...två, tre.
Expelliarmus!
– Tror du han mår bra? – Vem bryr sig?
Utmärkt idé att visa dem det där, Professor Snape! Men det var ju ganska uppenbart-
-vad ni hade för avsikt att göra. Hade jag velat stoppa er hade det bara varit alltför enkelt.
Det kanske vore lämpligt att först lära studenterna hur man blockerar?
Ett utmärkt förslag, Professor Snape!
Jag behöver två frivilliga.
Potter, Weasley!
Weasleys' trollstav orsakar förödelse även med den allra enklaste av trollformler.
Vi skulle få skicka Potter till sjukstugan i en tändsticksask.
Kanske kan jag få föreslå en av mina egna studenter?
Malfoy, kanske?
– Lycka till, Potter. – Tack.
Håll stavarna redo!
– Skraj, Potter? – Dröm på du bara.
På tre, kastar ni er formel för att avväpna-
-märk väl, bara avväpna, er motståndare!
Vi vill inte ha några olyckor här.
Ett...
...två...
Everti Static!
Rictusempra!
– Jag sa avväpna! – Serpensortia!
Rör dig inte, Potter. Jag tar bort den åt dig.
Tillåt mig, professor Snape.
Volate Ascendere!
Vipera Ivanesca.
Vad höll du på med?
Du talar parsel. Varför har du inte sagt något?
– Jag gör vad? – Du kan tala med ormar!
Jag vet, jag råkade skicka en pyton på min kusin Dudley en gång, på zoo.
En enda gång! Vadå då? Jag är säker på att det är massor med folk här som kan det.
Nej det kan dom inte. Det är inte speciellt vanligt.
– Det här är inte bra. – Vad är det som inte är bra?
Om jag inte hade sagt åt den där ormen att inte attackera Justin--
– Så det var det du sa? – Du var ju där. Du hörde mig ju.
Jag hörde dig tala parsel, ormspråket.
Talade jag ett annat språk?
Det märkte jag inte ens.
Hur kan jag tala ett språk utan att veta om det?
Jag vet inte, men det lät som om du hejade på ormen eller något sånt.
Det finns en anledning till att Slytherin har en orm som symbol.
Salazar Slytherin talade parselspråket. Han kunde också tala med ormar.
Precis!
Nu kommer alla tro att han var din gammel-gammel-gammelfarfar eller nåt.
Men det är han inte!
Det kan han inte vara.
Han levde för tusen år sen, han skulle ju kunna vara det utan att vi vet om det.
Vi ses i sällskapsrummet sen.
Döda!
Dö!
Döda!
Dags att döda!
Tagen på bar gärning! Den här gången kommer du inte undan, Potter.
Det försäkrar jag dig.
Nej, Herr Filch! Ni förstår inte!
Professorn...
...jag svär, jag har inget gjort!
Det här är för mycket för mig, Potter.
Professor Dumbledore väntar på dig.
Sorbet Lemon!
Professor Dumbledore?
Yr i mössan, Potter?
Jag undrar bara om du verkligen satte mig i rätt hus?
Ja.
Men du var särdeles svår att placera.
Men jag står fast vid vad jag sade förra året.
– Du hade passat bra i Slytherin. – Du har fel.
Harry?
Professorn!
Er fågel!
Jag hann inte göra nåt! Han bara fattade eld!
Äsch, det var på tiden. Han har sett vissen ut i flera dar.
Synd att du skulle träffa honom just idag.
Fawkes är en fågel Fenix, Harry.
De fattar eld när det är dags för dem att dö.
Och sen återföds de ur askan.
Fascinerande djur, fenixfåglarna.
De kan bära oerhört tunga bördor-
-och deras tårar kan bota allehanda åkommor.
Professor Dumbledore! Vänta!
Hör här! Det var inte Harry!
Hagrid...
Jag kan svära på det inför självaste Trolldomsministeriet!
Lugna dig.
Jag tror inte-
-att Harry har överfallit någon.
Naturligtvis inte.
Åh... jaha, ja jag skulle väl...
– ...vänta utanför då. – Ja.
– Tror ni inte att det var jag, professorn? – Nej, Harry, det tror jag inte.
Men jag måste fråga-
-om har du något som du vill berätta?
Nej, professorn. Inget alls.
Nåväl.
Spring iväg med dig.
Allt är klart. Vi behöver bara något från dem ni skall förvandla er till.
Crabbe och Goyle.
Vi måste även försäkra oss om att de riktiga Crabbe och Goyle-
-inte avbryter oss när vi förhör Malfoy.
– Men hur? – Jag har tänkt på allt.
Jag har fyllt de här med ett enkelt sömnmedel.
Enkelt men kraftfullt.
När de väl har somnat, gömmer ni dem i städskrubben och tar några hårstrån från dom.
Och ta på er deras uniformer.
– Vems hår skall du slita av då? – Redan fixat.
Millicent Bulstrode. Från Slytherin.
Tog de här från hennes känning.
Jag ska gå och titta till polyjuice-elixiret.
Se till att Crabbe och Goyle hittar de här.
Jag kanske borde göra det där.
Du har väl rätt.
Wingardium Leviosa.
Perfekt.
– Hur dum får man bli? – Kom så tar vi dom.
Vi har en timme på oss innan vi blir oss själva igen.
I med hårstråna.
Crabbe-essens...
Skål då.
Jag tror jag måste spy.
Jag med.
– Harry? – Ron!
Fy sjutton!
Vi låter fortfarande som oss själva. Du måste låta mer som Crabbe.
– Fy sjutton! – Utmärkt.
– Men var är Hermione? – Jag...jag tror jag struntar i det här.
– Gå ni, strunta i mig. – Allt väl Hermione?
Gå bara! Ni spiller dyrbar tid!
Då sticker vi!
Jag tror att Slytherins sällskapsrum är häråt.
Ursäkta mig.
vad gör du här?
Jag menar, vad gör du här nere?
Jag råkar vara en av skolans prefekter.
Ni däremot har ingen som helst anledning att vara ute så här sent.
– Och ni heter? – Jag heter...
Crabbe, Goyle, var har ni två varit?
Har ni stått här och hängt hela tiden?
Varför har du glasögon på dig?
– Läsglasögon. – Läsa?
Jag visste inte att du kunde läsa.
– Och vad gör du härnere, Weasley? – Jag tycker inte om din ton, Malfoy.
Sätt er då!
Man skulle aldrig kunna tro att Weasleys har rent blod, så som de uppför sig.
De är en skam för alla magiker, hela byket.
Vad är det med dig, Crabbe?
Ont i magen.
Konstigt att The Daily Prophet inte skrivit något om de här attackerna.
Jag antar att Dumbledore försöker tysta ner det hela.
Far har alltid sagt att Dumbledore är det värsta som hänt den här skolan.
Du har fel!
Va!? Tycker du att det finns någon här som är värre än Dumbledore?
Nå?!
Harry Potter?
Det är bra, Goyle! Du har helt rätt.
Helige Potter!
Och folk tror att han är Slytherins arvtagare!
Då har du alltså en aning om vem som ligger bakom det hela.
Det vet du att jag inte har, Goyle. Det sa jag ju igår.
Hur många gånger ska jag behöva säga det?
Är den här din?
Men min far har berättat det här. Det är 50 år sedan någon öppnade Kammaren.
Han ville inte säga vem det var, bara att de blev relegerade.
Senaste gången Hemligheternas Kammare öppnades fick en smutsskalle sätta livet till!
Så det är bara en tidsfråga innan någon av dem dör den här gången.
Personligen hoppas jag-
-att det blir Granger.
Vad är det med er båda? Ni uppför er verkligen konstigt.
Det är hans magont.
Lugn.
Ärret!
Håret!
Vart ska ni?
– Det där var nära ögat. – Hermione, vi har massor att berätta.
Gå er väg!
Vänta tills ni får se henne.
Det är fruktansvärt.
Hermione, hur är det med dig?
Kommer ni ihåg att jag sa att drycken bara fungerade på människor?
Det var katthår jag plockade från Millicent Bulstrodes kappa.
Se på mitt ansikte.
Kolla in din svans!
– Har du pratat med Hermione? – Hon blir kvar på sjukstugan ett par dar.
Tills hon slutar hosta upp hårbollar!
Vad är det här?
Det ser ut som om Missnöjda Myrtle har översvämmat toaletterna.
Tänker ni kasta något mer på mig?
– Varför skulle jag kasta något på dig? – Jag vet inte.
Här går jag och sköter mig själv, och så tycker någon att det vore roligt att kasta en bok på mig.
Men det kan ju inte göra ont om någon kastar något på dig? Jag menar, det går väl bara rakt igenom?
Visst! Låt oss alla kasta böcker på Myrtle, för hon kan ju inte känna något!
Tio poäng till den som kastar en genom hennes mage!
Femtio poäng om man träffar mitt i huvudet!
Men vem var det som kastade saker?
Jag vet inte. Såg dem inte
Jag bara satt under handfatet och tänkte på döden-
-så kom en bok farande genom mitt huvud,
“Tom G.M Dolder”.
Mitt namn är...
...Harry...
...Potter.
Hej, Harry Potter. Jag heter Tom Dolder.
Vet du något...
...om Hemligheternas...
...Kammare?
Ja.
Kan du...
...berätta?
Nej, men jag kan visa dig.
Låt mig ta dig femtio år tillbaka i tiden.
13:e juni
Ursäkta mig.
Kan du tala om för mig vad som händer här?
Är du Tom Dolder?
Kan du höra mig?
Dolder!
– Kom hit. – Professor Dumbledore.
Dumbledore?
Är det verkligen klokt att vandra runt så här dags, Tom?
Nej, professorn, det var bara det-
-att jag var tvungen att se med egna ögon om ryktena var sanna.
Jag är rädd att så är fallet, Tom.
Om skolan också? Om de stänger Hogwarts, har jag ingenstans att ta vägen, professorn.
Jag förstår, Tom, men jag är rädd att rektor Dippet inte har något val.
Om allt upphörde. Om man grep den skyldige.
Har du något-
-du vill berätta för mig?
Nej, professorn. Inget alls.
Nåväl. Spring iväg med dig.
God kväll.
God kväll, Hagrid.
Jag måste ange dig, Hagrid. Jag tror inte du menade att någon skulle dö, men--
Du får inte! Du förstår inte!
Den döda flickans föräldrar kommer hit imorgon.
Det minsta Hogwarts kan göra är att se till att monstret som dödade deras dotter blir dräpt!
Det var inte han! Aragog har aldrig dödat någon!
Man kan inte ha ett monster som sällskapsdjur Hagrid. Kliv åt sidan.
Kliv åt sidan, Hagrid!
Sisam Apirio.
Aranae Exumae.
Aragog, Aragog!
Jag kan inte låta dig gå. De kommer att ta din stav ifrån dig Hagrid.
Du kommer att bli relegerad.
Hagrid!
Det var Hagrid som öppnade Hemligheternas Kammare den där gången för femtio år sedan.
Det kan inte ha varit han!
Vi vet ju ingenting om den här Tom Dolder. Han låter som en rutten tjallare tycker jag.
Monstret hade dödat en människa, Ron! Vad tror du vi skulle ha gjort?
Hagrid är vår vän. Varför frågar vi honom inte bara?
Det blir just en munter visit.
"Hejsan, Hagrid, har du släppt lös några galna, håriga bestar i slottet på sistone?"
Galen och hårig? Ni pratar väl inte om mig hoppas jag?
Nej!
Vad har du där, Hagrid?
Köttätande snigelspray. Till mandragororna, ni vet.
Professor Sprout säger att de måste få växa till sig lite.
Men när de blivit av med sina ungdomsfinnar, kan vi hacka upp dem och stuva dem-
-och sen kan vi bota de där förstenade stackarna i sjukstugan.
Tills dess får ni tre-
-se till att ta vara på er.
Okej?
Hej, Neville!
Harry, jag vet inte vem som gjorde det, men det är bäst att du kommer med här!
Det måste ha varit någon från Gryffindor. Ingen annan kan vårt lösenord.
– Om det inte var någon annan än en av eleverna. – Vem det än var så måste de ha letat efter något.
Och de hittade det. Tom Dolders dagbok är borta.
Hufflepuff har inte en chans.
Vi är starkare, snabbare och smartare.
För att inte tala om att de är livrädda att Harry ska förstena dem!
Det också.
– Professor McGonagall. – Matchen är inställd.
– Det är inte möjligt. – Tyst, Wood.
Ta med ditt lag till Gryffindortornet. Nu!
Potter, du och jag måste hitta Weasley. Det här är något som ni bör se båda två.
Jag varnar er, det här kan komma som något av en chock.
– Hermione. – De hittade henne vid biblioteket.
Tillsammans med den här.
Kan det betyda något?
Nej.
Får jag be om er uppmärksamhet.
På grund av den senaste tidens händelser, träder de nya reglerna i kraft omedelbart.
Alla elever går tillbaka till sina respektive sällskapsrum klockan sex, varje kväll.
En lärare följer alltid med eleverna mellan lektionerna.
Inga undantag.
Jag måste också berätta-
-att om den skyldige till dessa attacker inte avslöjas-
-är det troligt att vi måste stänga skolan.
Vi måste prata med Hagrid!
Jag kan inte tro att det är han, men om det skulle vara så-
-vet han hur man tar sig in i Hemligheternas Kammare, och det är alltid en början.
Men du hörde ju vad McGonagall sa. Vi får inte lämna elevhemmen utanför lektionstid.
Jag tror det är dags att ta fram pappas gamla osynlighetsmantel igen.
Vem där?
Hallå!
– Vad ska den där vara bra för? – Nej, jag trodde...
Det spelar ingen roll.
Kom in, jag höll just på att göra te.
Hagrid, hur mår du egentligen?
Nej, det är bara fint.
Har du hört om Hermione?
Jo, nog har jag hört alltid.
Det är något vi måste fråga dig.
Vet du vem det är som har öppnat Hemligheternas Kammare?
Ni måste förstå att...
Snabbt, på med manteln. Inte ett ord från någon av er!
– Professor Dumbledore. – God kväll, Hagrid.
Jag undrar, skulle vi kunna...
Javisst, stig in.
Det där är pappas chef! Cornelius Fudge, Trolldomsministern!
Otrevliga saker, Hagrid. Mycket otrevliga.
Var tvungen att komma. Tre attacker mot mugglarfödda är illa nog, Ministeriet är tvunget att ingripa.
Jag skulle aldrig...Professorn, ni vet att jag aldrig skulle...
Jag vill att det står fullständigt klart, Cornelius-
-att Hagrid-
-har mitt fulla förtroende.
Albus, Hagrids förflutna talar emot honom. Jag måste ta honom med mig.
Ta mig med vart? Inte till Azkabanfängelset väl?
Jag är rädd att vi inte har något val, Hagrid.
Redan här, Fudge? Så bra.
Vad gör du här? Ut ur mitt hus!
Tro mig när jag säger att det absolut inte är mig något nöje att vara här i ditt--
Kallar du det här för ett hus?
Man sade mig att skolans rektor var här.
Och vad exakt är det ni vill mig?
Styrelsen och jag anser att det är dags för dig att ta ett kliv tillbaka.
Det här är din uppsägning.
Du hittar alla tolv namnunderskrifterna på den.
Vi känner alla att du har... ...tappat greppet.
Med alla de här attackerna finns det snart inga mugglarfödda kvar på Hogwarts.
Vi kan ju alla föreställa oss vilken hemsk förlust det skulle vara för skolan.
Du kan inte ge professor Dumbledore sparken!
Utan honom har de mugglarfödda inte en chans! Människor kommer att få sätta livet till!
Tror du det?
Lugna dig, Hagrid.
Om rådet så beslutar-
-kliver jag naturligtvis åt sidan.
Hur som helst.
På Hogwarts kommer det alltid att erbjudas hjälp-
-åt de som ber om den.
Beundransvärd ståndpunkt.
Ska vi gå?
Kom, Hagrid.
Nå?
Om någon letade efter något-
-så skulle de bara behöva följa efter spindlarna.
Ja, då skulle de hitta rätt.
Det är allt jag har att säga.
Just det, någon måste mata Fang medan jag är borta.
Hej då.
Hagrid har rätt! Utan Dumbledore går ingen säker.
Titta.
Kom igen.
Kom, Fang.
– Kom igen. – Vadå?!
Det var det Hagrid sa. Vi måste följa efter spindlarna.
De går ju in i Mörka Skogen!
Varför just spindlar? Varför kunde det inte vara “följ efter fjärilarna”?
Harry, jag tycker inte om det här.
Harry, jag tycker inte alls om det här.
Kan vi gå tillbaka nu?
Kom nu!
Vem där?
- Ingen panik! – Hagrid?
– Är det du? – Vi är vänner till Hagrid.
Du...du är Aragog, inte sant?
Ja. Hagrid har aldrig skickat människor till vår ära förut.
Hagrid har råkat i trubbel. Det har skett en rad attacker på skolan.
De tror att det är Hagrid. De tror att han har öppnat hemligheternas kammare.
– Som förut. – Det är lögn!
Hagrid har aldrig öppnat Hemligheternas Kammare.
– Då är det inte du som är monstret? – Nej, monstret föddes ur slottet.
Jag kom till Hagrid från ett fjärran land. I fickan på en luffare.
Harry.
Om det inte är du som är monstret, vad var det då som dödade den där flickan?
Vi pratar inte om det!
Det är en uråldrig varelse som vi spindlar fruktar över allt annat.
Men har du sett den?
Jag såg aldrig någon del av slottet förutom böckerna där Hagrid lät mig bo.
Man fann flickan på en toalett.
De anklagade mig. Hagrid tog med mig ut hit.
– Harry. – Vad är det?!
Okej, tack så mycket.
Vi ska väl... ...ta och gå nu.
Gå? Det tror jag inte.
Mina söner och döttrar skadar inte Hagrid, enligt min befallning.
Men jag kan inte neka dem färskt kött när det så villigt vandrar in mitt ibland oss.
Farväl, Hagrids vänner.
Kan vi gripas av panik nu?
– Kan du några trollformler? – En.
– Men den räcker inte för alla spindlarna. – var är Hermione när man behöver henne?
Kom!
Aranae Exumae!
Kör!
Skönt att vi kom därifrån.
Aranae Exumae!
– Tack. – Det var inget.
Ta oss härifrån!
Nu!
Kör! Fortare!
Gasa!
Få upp oss i luften!
Den sitter fast!
– Kom igen då! Fortare! – Jag försöker ju!
"Följ efter spindlarna", "Följ efter spindlarna"!
Om de någonsin släpper ut Hagrid från Azkaban, ska jag slå ihjäl honom!
Vad var det för mening med att skicka oss in dit? Vad har vi kommit på?
Vi vet en sak säkert.
Hagrid öppnade aldrig Hemligheternas Kammare. Han var oskyldig.
Önskar du vore här, Hermione. Vi behöver dig.
Mer än någonsin.
– Vad är det där? – Ron.
Det var det här Hermione letade efter i biblioteket när hon blev överfallen.
Kom!
“Av alla de bestar som strövar omkring på vår jord-"
-"finns ingen mer dödlig än Basilisken."
"Denna orm, som kan leva i flera hundra år..."
"...ögonblicklig död väntar den som möter denna jätteorms blick."
"Spindlar skyr den..." Ron, det är den här!
Monstret är en Basilisk. Det är därför jag kan höra det tala!
Det är en orm!
Men om den dödar genom att se folk i ögonen, hur kommer det sig att ingen dött?
För att ingen har sett den i ögonen.
Inte rakt i ögonen.
Colin såg den genom sin kameralins.
Justin...Justin måste ha sett den genom Nästan Huvudlöse Nick!
Nick såg den så klart, men han är ju ett spöke. Han kan ju inte dö igen.
Och Hermione-
-hade sin spegel. Jag slår vad om att hon använde den för att titta runt hörn.
Och Mrs Norris? jag är rätt säker på att hon vare sig hade kamera eller spegel, Harry.
Vattnet.
Det var vatten på golvet den där kvällen. Hon såg bara Basiliskens spegelbild!
“Spindlarna skyr Basilisken.” Allt stämmer!
Men hur kan den ha förflyttat sig? En jättelik orm, någon måste ju ha sett den.
– Hermione hade svaret på det också. – Rören!
– Han använder avloppet. – Kommer du ihåg vad Aragog sa?
Om den där flickan? Att hon dog på en toalett?
Tänk om hon aldrig försvann?
Missnöjda Myrtle.
Alla elever skall gå tillbaka till sina sovsalar genast.
Alla lärare ska omedelbart till korridoren på andra våningen.
Som ni kan se har Slytherins arvtagare lämnat ännu ett meddelande.
Våra farhågor har besannats. Monstret har tagit med sig en elev in i Hemligheternas Kammare.
Vi måste skicka hem eleverna. Det här är slutet för Hogwarts!
Jag är ledsen, jag somnade till. Har jag missat något?
Monstret har kidnappat en flicka. Äntligen har du din chans.
Min chans?
Sa du inte så sent som igår att du hela tiden vetat var ingången till Kammaren finns?
Bra, saken är avgjord. Du får ta itu med monstret, Gyllenroy.
Dina färdigheter är ju faktiskt legendariska.
Mycket bra. Jag finns på mitt kontor, jag ska bara-
-göra mig redo.
Vem är det monstret har tagit, Minerva?
Ginny Weasley.
“Hennes skelett skall vila i kammaren för evigt”
Ginny.
Lockman må vara en odugling. Men om han nu skall in i Kammaren måste vi berätta vad vi vet!
Professorn, vi har information åt er!
Skall ni resa någonstans?
Tja...ja, brådskande. Måste åka.
Men min syster då?
Högst beklagligt det där. Ingen är mer ledsen än jag.
Du är vår lärare i Försvar Mot De Mörka Konsterna! Du kan inte åka nu!
När jag tog jobbet stod det inget i arbetsuppgifterna om att jag--
Sticker du bara? Efter allt det där du gör i dina böcker?
– Böcker kan vara missvisande. – Det är ju du som har skrivit dem!
Använd huvudet! Böckerna säljer ju för att folk tror att jag har gjort de där sakerna.
Du är en bluff! Du har bara tagit åt dig äran av vad andra trollkarlar gjort!
– Finns det något du kan? – Ja, nu när du säger det.
Jag är bra på besvärjelser som får folk att tappa minnet.
Annars hade de andra trollkarlarna börjat prata en massa strunt om mig.
Faktum är att jag-
-blir tvungen att göra likadant med er.
Tänk inte ens tanken.
Vem där?
Hej, Harry.
– Vad vill du? – Fråga dig-
-hur du dog.
Det var hemskt.
Det hände just här, i det där båset.
Jag hade gömt mig, för Olive Hornby som retade mig för mina glasögon.
Jag satt och grät, och sen hörde jag någon komma in.
– Vem var det, Myrtle? – Jag vet inte.
Jag var helt förstörd.
Men han pratade konstigt. Ett slags låtsasspråk.
Jag hörde att det var en pojke. Så jag öppnade dörren för att be honom dra åt skogen.
Och sen-
-sen dog jag.
Så där bara? Men hur?
Jag minns bara att jag såg ett par stora, gula ögon-
-där borta, vid handfatet.
Så måste det vara.
Så måste det vara, Ron. Jag tror det här är ingången till Hemligheternas Kammare.
Säg något. Harry, säg något på parsel.
Utmärkt, Harry. Bra gjort.
Finns ju ingen anledning för mig att hänga kvar.
Vänta lite.
– Du först. – Pojkar, vad skulle det tjäna till?
Hellre du än vi.
Du har en poäng.
Säkert att ni inte vill prova först?
Det är verkligen rätt smutsigt här nere.
Okej. Vår tur.
Harry!
Om du dör där nere, får du gärna dela min toalett.
Tack, Myrtle.
Kom ihåg, om något rör sig - blunda!
Gå!
Den här vägen.
– Vad är det här? – Det ser ut som en-
-orm.
– Det är ett ormskinn. – Fy sjutton!
Det måste vara över tjugo meter långt!
Åh, nej!
Han är inte mycket att lita på.
Här slutar äventyret, pojkar!
Men var inte oroliga.
Världen kommer att få höra vår historia. Hur jag kom för sent för att rädda den stackars flickan.
Hur ni två tyvärr blev galna vid åsynen av hennes lemlästade kropp.
Så...
...ni först, herr Potter.
Säg farväl till dina minnen.
Obliviate!
Harry!
– Ron! Är du okej? – Jag mår fint!
Hej.
Och vem är du?
– Ron Weasley. – Jaså?
Och-
-vem är jag?
Hans minnesbesvärjelse slog bakut! Han har ingen aning om vem han är!
Vilket märkligt ställe va?
Bor du här?
– Nej. – Jaså?
Vad gör jag nu?
Vänta här och försök flytta undan en del av stenarna så att vi kan ta oss igenom.
Jag går och letar rätt på Ginny.
Ginny!
Ginny! Du får inte vara död! Vakna!
Snälla, vakna!
Hon kommer inte att vakna.
Tom... Tom Dolder?
Vad menar du med att hon inte kommer att vakna? Hon är väl inte...?
Hon lever fortfarande, men bara nätt och jämnt.
– Är du ett spöke? – Ett minne. Bevarat i en dagbok i femtio år.
Hon är kall som is! Snälla, dö inte!
Du måste hjälpa mig, Tom. Mot Basilisken.
Den kommer inte förrän man kallar på den.
– Ge mig min stav, Tom. – Du kommer inte att behöva den.
– Vi måste rädda henne! – Jag kan inte hjälpa dig Harry.
Ju svagare Ginny blir, desto starkare blir jag.
Ja, Harry. Det var Ginny Weasley som öppnade Hemligheternas Kammare.
Det kan hon inte ha gjort.
Det var Ginny som skickade Basilisken efter mugglarna och efter Filchs katt.
– Ginny som skrev meddelandena på väggarna. – Men varför?
För att jag sade åt henne att göra det.
Jag kan vara väldigt övertygande.
Ginny visste inte vad hon gjorde. Hon var som i trans.
Dagbokens makt skrämde henne. Hon försökte göra sig av med den på toaletten.
Och vem hittade den, om inte du.
Just den person jag helst av allt ville träffa.
Men varför ville du träffa mig?
Jag var tvungen att prata med dig. Träffa dig om jag kunde.
Så jag bestämde mig för att visa dig hur jag fångade den där dumma oxen Hagrid. För att vinna ditt förtroende.
Hagrid är min vän!
Du satte dit honom, eller hur?
Det var mitt ord mot Hagrids.
– Bara Dumbledore trodde på Hagrids oskuld. – Jag är säker på att han såg rakt genom dig.
Han höll mig i varje fall under uppsikt efter det där.
Jag visste att det inte var säkert att öppna Kammaren igen medan jag fortfarande gick i skolan.
Så jag bevarade mig själv i form av en dagbok-
-så att jag en dag skulle kunna slutföra den ärevördige Salazar Slytherins arbete.
Men du har inte lyckats den här gången.
Om bara några timmar är mandragoradekokten färdig-
-och alla som varit förstenade blir sig själva igen.
Har jag inte förklarat att jag inte bryr mig om mugglarblod längre?
Mitt nya mål-
-är du.
Hur kan en baby utan egentlig magisk kraft-
-trotsa alla tiders störste trollkarl? Hur kunde du komma undan med bara ett ärr-
– ...medan Lord Voldemorts krafter tillintetgjordes? – Vad rör det dig hur jag kom undan?
Voldemort var ju efter din tid.
Voldemort är mitt förlutna-
-min nutid och min framtid.
-TOM GUS MERVOLO DOLDER-
-EGO SUM LORD VOLDEMORT- "Jag är Lord Voldemort"
Du! Det är du som är Slytherins arvtagare!
Voldemort.
Du trodde väl inte att jag skulle behålla min fars smutsiga mugglarnamn??
Jag gav mig själv ett nytt namn, som alla magiker en dag skulle frukta-
-när jag blivit den mäktigaste trollkarlen i världen!
Albus Dumbledore är den störste trollkarlen i världen!
Dumbledore drevs iväg från sitt slott av mitt blotta minne!
Han kommer aldrig att försvinna, inte så länge det finns de som är honom trogna.
Fawkes.
Är det här vad Dumbledore skickar sin store kämpe?
En sångfågel och en gammal hatt.
Låt oss mäta Lord Voldemort, arvtagare till Salazar Slytherin-
-mot den berömde Harry Potter.
Att tala parselspråket räddar dig inte nu, Potter.
Din fågel må ha gjort Basilisken blind, men han kan fortfarande höra dig.
Ja, Potter. Förvandlingen är nästan klar.
Om några få minuter är Ginny Weasley död-
-och jag kommer inte längre vara ett minne blott. Lord Voldemort kommer att återvända.
I högsta grad-
-levande!
Visst är det fantastiskt hur snabbt Basiliskens gift genomsyrar kroppen?
Du har strax över en minut kvar att leva.
Snart är du ho din kära mugglarmor, Harry.
Märkligt så mycket skada en fånig liten bok kan göra.
Speciellt i händerna på en fånig liten flicka.
Vad gör du?
Sluta!
Ginny.
Harry, det var jag.
Jag svär, jag menade det inte. Dolder tvingade mig.
Harry, du är skadad.
Bry dig inte om det.
Ginny, du måste ta dig ut.
Följ bara kammaren så hittar du Ron.
Du gjorde bra ifrån dig, Fawkes.
Jag var bara inte snabb nog.
Javisst! Fågel Fenix tårar har läkande krafter.
Tack.
Det är ingen fara, Ginny.
Det är över.
Det är bara ett minne nu.
Fantastiskt!
Det här är alldeles magiskt!
Ni inser väl båda att under de senaste timmarna-
-har ni brutit mot kanske ett dussin av skolans regler.
– Ja, professorn. – Och att det finns bevis nog för att relegera er båda!
Ja, professorn.
Därför-
-är det inte mer än rätt-
-att ni båda får varsitt pris för att ha tjänat skolan väl.
Tack!
Herr Weasley, kan du be en uggla leverera de här frigivningshandlingarna till Azkaban.
Vi måste ju ha tillbaka vår viltvårdare.
Harry, först och främst-
-vill jag tacka dig.
Du har visat prov på stor lojalitet därnere i Kammaren.
Det är bara det som kan ha kallat Fawkes till din sida.
Och för det andra-
-känner jag att det är något som tynger dig.
Har jag rätt, Harry?
Det är bara det att-
-jag kunde inte undgå att märka-
-vissa likheter mellan-
-Tom Dolder och mig.
Du kan tala ormarnas språk, Harry. Och varför då?
För att Lord Voldemort kan tala ormarnas språk.
Om jag inte misstar mig, Harry-
-så överförde han en del av sina krafter till dig, kvällen då han gav dig det där ärret.
Voldemort gav mig en del av sina krafter?
Inte avsiktligen-
-men, ja.
Så sorteringshatten hade rätt! Jag borde höra till Slytherin!
Det är sant att du har många egenskaper som Voldemort själv värdesätter.
Viljestyrka, uppfinningsrikedom-
-och ett sunt förakt för regler och förordningar.
Varför valde då sorteringshatten att placera dig i Gryffindor?
– För att jag bad den. – Precis, Harry!
Det är där du skiljer dig från Voldemort. Det är inte våra egenskaper som säger oss vilka vi är-
Det är våra val.
Om du vill ha bevis på att du passar in vid Gryffindor-
-föreslår jag att du tittar lite närmare på den här.
Var försiktig.
Godric Gryffindor.
Bara en sann Gryffindor kunde ha dragit fram det här svärdet ur hatten.
Dobby.
Så det här är din herre! Familjen du tjänar är Malfoys!
Dig tar jag itu med senare.
Ur vägen, Potter. Så du är tillbaka?
När styrelsen fick höra om Weaslys dotter bestämde de sig för att återanställa mig.
– Löjligt! – Märkligt nog, Lucius-
-så var flera av dem rädda att du skulle förbanna deras familjer-
-om de inte gick med på att avsätta mig.
– Hur vågar ni? – Ursäkta?
Det enda jag har för ögonen är den här skolans välbefinnande.
Och naturligtvis, de kära eleverna.
Har ni hittat den skyldige?
Ja, naturligtvis.
Nå?
Vem var det?
Voldemort.
Men den här gången valde han att verka genom en annan person-
-med hjälp av den här.
Jaha.
Som tur var, upptäckte unge herr Potter den.
Man får verkligen hoppas att inga fler av Voldemorts gamla skolsaker faller i orätta händer.
Konsekvenserna av något sådant kommer att bli mycket allvarliga.
Vi får väl hoppas att herr Potter alltid kommer finnas till hands-
-för att rädda oss.
Oroa er inte. Det kommer jag att göra.
Dumbledore.
Dobby, vi går.
Professorn, jag undrar om jag kan behålla den här?
Herr Malfoy!
Jag har något som tillhör er.
– Mig? Jag förstår inte vad du pratar om. – Det vet ni nog.
Jag tror ni lade den i Ginnys väska, den där dagen i Diagongränd.
Jaså det tror du?
Bevisa det!
Kom, Dobby.
Öppna den.
– Dobby! – Min Herre har givit Dobby en socka!
Va? Jag har inte...
Min Herre har givit Dobby kläder!
Dobby är fri!
Du har kostat mig min tjänare!
Ni skall inte skada Harry Potter!
Dina föräldrar lade näsan i blöt de också.
Lyssna noga, Potter. En vacker dag-
-kommer det gå för dig som det gick för dem.
Harry Potter har befriat Dobby!
Hur ska Dobby kunna betala tillbaka?
– Lova mig bara en sak. – Vad som helst!
Försök aldrig mer rädda livet på mig.
– Välkommen tillbaka, Sir Nicholas. – Tackar.
– God kväll, Sir Nicholas. – God kväll.
– Trevligt att se er, Sir Nicholas. – Tack, tack!
Hej!
– Hermione, välkommen tillbaka! – Tack, Sir Nicholas.
Harry, det är Hermione!
– Välkommen tillbaka, Hermione. – Det känns skönt att vara här igen.
Grattis! Jag fattar inte hur ni kunde lösa det.
Du hjälpte oss. Vi hade aldrig klarat det utan dig.
Tack.
Får jag be om er uppmärksamhet, tack!
Innan banketten börjar, en applåd för-
-Professor Sprout och Madam Pomfrey-
-för deras mandragoredryck som kunnat-
-bota alla de som varit förstenade.
Dessutom, med den senaste tidens händelser i beaktande, bjuder skolan på-
-att alla prov-
-är inställda!
Ursäkta förseningen.
Ugglan som kom med mina frigivningspapper hade helt flugit vilse.
Någon knasig fågel som hette Errol.
Jag vill bara säga att om det inte hade varit för dig, Harry-
-och Ron...och Hermione, såklart-
-så skulle jag fortfarande sitta ni-vet-var.
Jag ville bara säga tack.
Hogwarts är sig inte likt utan dig, Hagrid.
-VEM ÄR JAG?- -GYLLENROY LOCKMAN-