- Hallå? - Hallå. Vem är det?
- Vem söker ni? - Vilket nummer är det?
- Vilket nummer ringde ni? - Jag vet inte.
Ni har nog ringt fel. Det händer. Ingen fara.
- Förlåt, jag ringde fel. - Varför ringer ni då igen?
- För att be om ursäkt. - Ursäkten godtas.
Vänta. Lägg inte på. Jag vill prata med dig.
Det finns speciella nummer för sånt.
- Varför vill du inte prata? - Vem är du?
- Säg ditt namn, så säger jag mitt. - Jag tror inte det.
- Vad är det som låter? - Popcorn.
- Jag äter bara popcorn på bio. - Jag ska se en video.
- Vilken då? - En rysare.
Gillar du rysare? Vilken är din favorit?
- Jag vet inte. - Du måste ha en favorit. Tänk efter.
"Alla helgons blodiga natt". Killen i vit mask som smyger på barnvakter.
- Vilken är din? - Gissa.
- "Terror på Elm Street". - Han som har knivar som fingrar?
- Ja, Freddie Krueger. - Just det... Ja, den var läskig.
Ja, men uppföljarna var dåliga.
- Har du någon pojkvän? - Tänker du bjuda ut mig?
- Kanske det. Har du någon kille? - Nej.
- Du sa aldrig ditt namn. - Hur så?
Jag vill veta vem jag tittar på.
- Vad sa du? - Jag vill veta vem jag pratar med.
- Det sa du inte. - Vad sa jag då?
Vad? Hallå?
- Jag måste sluta nu. - Vi skulle ju gå ut?
- Jag tror inte det. - Lägg inte på!
Helvete!
- Lägg inte på, sa jag! - Vad vill du?
- Prata. - Ring någon annan!
Ditt as!
Lägger du på igen, sprättar jag upp dig som en fisk!
- Är det här ett skämt? - En lek, snarare.
Fixar du det... Blondie?
Ser du mig?
Om två sekunder ringer jag polisen!
De hinner aldrig hit i tid. Det är för långt.
- Vad vill du? - Se hur du ser ut inuti...
Vem är det? Vem är det? Jag ringer polisen!
Fråga aldrig så! Ser du inga rysare? Det är en dödsönskan!
Det är som attgå ut och undersöka ett konstigtljud.
Nu har du haft ditt roliga.
- Stick härifrån, annars... - Vad då?
Min kille kommer när som helst. Och han blir skitarg...
- Du hade ju ingen kille? - Jag ljög!
Han kommer hit när som helst!
Jag svär!
Han är stor och han kommer att krossa dig!
Så rädd jag blir! Jag skakar...
- Så det är bäst du drar. - Han heter möjligtvis inte Steve?
- Hur vet du det? - Tänd utebelysningen igen.
- Det där är ingen bra idé! - Var är du?
- Gör honom inte illa... - Det beror på dig.
- Varför gör du det här? - Jag vill leka.
- Nej, nej... - Då dör han!
Hur blir det? Hur blir det?!
- Vad är det för lek? - Släck ljuset, så får du se.
Gör det bara!
Nej, Casey! Nej!
Så här gör vi: Jag frågar dig något, svarar du rätt får Steve leva.
- Nej, snälla...! - Det blir kul.
Ämnet är lätt: film.
Först någotlätt: Vad hette mördaren i "Alla helgons blodiga natt".
Det är ju din favoritfilm. Han i vit mask som smög på barnvakter.
- Jag vet inte. - Jo då, detgör du.
Vad hette han? Steve räknar med dig.
- Michael Myers. - Ja! Mycket duktigt!
Nu kommer den riktiga frågan. Detgår ju så bra för dig.
- Sluta, snälla. Låt oss vara. - Svara på frågan då.
- Mördaren i "Fredagen den 13:de"? - Jason! Jason!
- Ledsen, det är fel. - Nej! Det var Jason!
- Tyvärr inte. Aldrig... - Jag har sett den 20 gånger!
Det var mamman, mrs Voorhees. Jason dök upp först i uppföljaren.
- Det var tyvärr fel svar. - Du lurade mig.
Som tur är för dig, får du en chans till, men för Steve är det slut.
Vi är inte klara än.
Sista frågan, är du beredd?
- Snälla, låt mig vara. - Svara på frågan då.
Vid vilken dörr står jag?
Huset har två huvudingångar.
Svarar du rätt får du leva. Mycket enkelt.
- Jag kan inte. Jag gör det inte. - Du bestämmer.
Vattnade du här i dag? Visst är de fina?
Casey!
- Var är hon? - Ring polisen!
- Casey! Är du där uppe? - Casey, gumman?
- Var är hon? - Hon är här! Jag hör henne!
- Mamma... - Var är hon?
Jag hör henne!
Ta bilen. Kör till MacKenzies.
- Nej... Inte utan min dotter! - Ring polisen.
- Det är bara jag. - Billy?
- Sover du i den där? - Ja. Pappa är här intill.
- Jag ska snart gå. - Nej, gå nu. Gå, gå...!
Vad gör du? Hur är det? Jag hörde ett skrik.
- Nej, det gjorde du inte. - Inte?
Jag lägger mig nu. Planet går tidigt i morgon bitti.
Jag blir borta hela helgen. Jag bor på...
...Hilton. Jag ringer om det är något.
Jag är säker på att någon skrek.
- Trevlig resa. - Sov gott.
- Nära ögat! - Vad gör du här, Billy?
Jag hade aldrig hoppat in genom ditt fönster.
- Nu har du det. - Jag satt och såg på TV.
"Exorcisten". Den påminde mig om dig.
- Gjorde den? - Ja, det var TV-versionen.
Allt smaskigt var borta. Det fick mig att tänka på oss.
Hur hett det var för två år sen.
"Barnförbjudet" på väg mot 18-årsgränsen.
Och nu är allt förändrat.
Nu är det en TV-klippt version.
Så du klättrade in här för lite hårda scener?
Jag skulle aldrig bryta mot underklädesregeln.
Men vi kanske kan göra lite med kläderna på?
Okej.
- Ja? - Ja.
Okej... Dags att sluta, snygging.
Ser du vad du gör med mig?
Vet du vad pappa gör med dig?
Jag ska gå.
Jag uppskattar den romantiska gesten.
Du, det där sex-snacket...
...jag ville inte pressa dig, jag menade det inte riktigt.
Okej.
Billy...
- Kan du tänka dig "från 11 år"? - Vad är det?
Gud, vilken retsticka!
Två tonåringar hittades brutalt mördade i går.
Inget uttalande har gjorts, men ingen lär har gripits...
- Har du sett? - Vad har hänt, Tatum?
Vet du inte det? Casey Becker och Steve Orth blev mördade i går.
Som i den värsta splatterfilm, uppskurna uppifrån och ner.
- Casey sitter ju bredvid mig. - Inte nu längre.
Hon hängde i ett träd, med inälvorna utanpå.
Gode Gud! Vet de vem det var?
- Inte ett spår. De förhör hela skolan. - Är det någon i skolan?
De vet inte. Dewey sa att det var det värsta på länge. Värre än...
...ja...det är hemskt.
- Var så god. - Tack, Jimmy.
Sidney.
Det är din tur.
- Vem kommer nu? - Sidney Prescott.
Dotter till...
Sidney.
- Hej, Sidney. - Sheriff Burke. - Dewey.
Sheriffbiträde Riley, Sid.
- Hur är det? - Bra.
- Och pappa, hur mår han? - Bra, tack.
Det här går fort. Polisen vill ställa några frågor. Går det bra?
Kände du Casey väl?
Er rektor älskar och värnar om er.
Gå helst direkt hem från skolan. Undvik attgå ensamma.
- De frågar alla. - De frågade om jag kände Casey.
- Frågade de om du gillar att jaga? - Ja.
- Varför frågade de det? - Därför att de var uppsprättade.
- Det frågade de inte mig. - Det var ingen tjej.
- Mansgris! Och "Basic Instinct"? - Det var en ispik.
Casey och Steve var helt urkarvade. För det krävs det en man.
- Eller en mans mentalitet. - Hur sprättar man upp någon?
Man tar en kniv. Sen skär man upp dem från skrevet till bröstbenet.
Det kallas takt, idiot.
- Träffade inte du Casey, Stuart? - I två sekunder.
- Sen tog hon Steve i stället. - Tog inte du mig?
- Vet polisen att du träffade henne? - Skulle jag ha dödat henne?
- Då skulle du verkligen bli populär. - Stu var med mig i går kväll.
Före eller efter slakten?
- Var var du själv? - Jag jobbade.
- I videoaffären? Fick inte du kicken? - Två gånger.
- Jag har inte dödat någon. - Ingen påstår det.
- Det krävs en karl för något sånt. - Jag ska sprätta upp dig!
La du levern i brevlådan? Ihop med mjälten och bukspottkörteln?
- Randy! Jag försöker äta! - Akta, annars lever hon om.
Lever om!
Lever, lever... Det var ett skämt!
- Hej då, Sidney. - Vi hörs i morgon.
Får jag sova där? Pappa är borta hela helgen.
Jadå, jag hämtar dig sen. Allt väl?
Ja, men...polisen och alltihop, det är som om allt upprepas igen.
- Jag kommer sju, jag lovar. - Tack, Tatum.
Casey Beckers och Steven Orths lik hittades sent igår kväll...
Dubbelmordet i Woodsboro: Polisen förbluffas över råheten...
Ingen kan tro det som hänt.
Det är inte första gången tragedin slår till här.
För ett år sen våldtogs och mördades Maureen Prescott här.
- Hallå. - Vi blev sena. Jag kommer nu.
- Hon är över sju. - Casey och Steve dog efter tio.
Det är ju lugnande...
Jag hyr en video. "Ta chansen"med Tom Cruise?
- Det är där man kan se hans penis. - Visst, bara du skyndar dig.
- Tatum. Åk nu! - Hej, Sidney.
- Hej. Vem är det? - Säg det.
Ingen aning.
Läskig kväll, med morden och det. Det är rena skräckfilmen.
Avslöjad, Randy. Tatum är på väg hit.
- Gillar du rysare, Sidney? - Jag gillar din röst. Sexigt...
- Vilken är din favoritrysare? - Jag ser inte sånt.
- För att du blir rädd? - Det är ju alltid samma sak.
En dum mördare och en kurvig tjej som alltid springer åt fel håll.
- Är du ensam hemma? - Så banalt, nu gör du mig besviken.
Kanske för attjag inte är Randy.
- Vem är du då? - Fråga i stället var jag är!
- Var är du? - På din veranda.
- Varför skulle du vara där? - Det är nyskapande.
Du ljuger.
- Var är du då? - Här.
Ser du mig nu?
Vad gör jag? Nå? Vad gör jag?
Snyggt försök, Randy. Säg åt Tatum att skynda sig.
Lägger du på, dör du som din mor!
Vill du dö, Sidney? Din mor ville då inte det.
Dra åt helvete!
VILKET NUMMER?
LARMCENTRALEN. VAD HAR NI FÖR PROBLEM?
- Billy! - Dörren var låst. Jag hörde skrik.
Mördaren är här! I huset! Han dödar oss!
Han är borta. Det är bra nu.
Vad?
Sidney?
Vänta!
Sidney! Kom tillbaka!
Jag hittade den här. - Kom igen!
- Händerna. - Jag har inte gjort något!
Avstår du från rätten till advokat?
Fråga henne.
- Vad har du där, Dewey? - Jag tog honom. Billy Loomis.
Sheriff! Säg åt dem! Jag gjorde inget!
Vänta! Ring min far så får ni höra. Ring honom!
Sidney!
- Hur mår hon? - Hon är tuff.
Det måste hon vara.
Vi träffas ofta i dag. Orkar du komma och svara på några frågor?
Sidney! Förlåt att jag blev sen.
- Du får inte vara här. - Det går bra.
- Hon ska sova hos oss. - Vet mamma det?
- Ja, dumhuvud. - Vi åker nu.
Du kommer inte att tro det...
Läskig, vad?
- Satan... Jesus! Kameran! - Jag heter inte Jesus.
Sidney?
- Var det där Sidney Prescott? - Vad har hänt?
- Skit i det, du! - Någon nämnde en mask.
- Vet du någonting? - Ja, du är asjobbig. Låt henne vara!
Vart ska hon?
Kenny... Jag vet att du väger 25 kilo för mycket.
Men säger jag "snabbt" betyder det: "Rör ditt feta arsle nu!"
- Hittade du honom? - Är du säker på att det var Hilton?
Vid flygplatsen.
Han finns inte där.
- Kan han bo någon annanstans? - Jag vet inte. Antar det.
- Oroa dig inte. Vi hittar honom. - Dewey. Masken har kommit.
Jag kommer strax.
Så, varför har du en mobiltelefon?
Det har alla, sheriff. Jag ringde inte, jag svär.
Kolla telefonräkningen för sjutton!
Tack, Hank. Det är på gång.
- Vad gjorde du hemma hos Sidney? - Jag ville träffa henne.
Och i går? När du kröp in genom fönstret?
Gick du ut i går?
Jag hade tråkigt och åkte en sväng.
Åkte du förbi Caseys hus också?
Nej, sheriff. Jag har inte dödat någon.
Du får stanna tills vi har telefonlistorna.
Det här är inte klokt, det vet ni! - Jag gjorde det inte.
- Snabbt! - De släpper inte in någon.
Allt klart? - Gale Weathers här. Vi hoppas få se Sidney Prescott.
- Ta henne, Larry. - Vet du vem jag är?
- Säg det, pappa! - Vänta på advokaten, Billy.
Sidney! Du känner ju mig! Se på mig, Sidney!
Snälla!
Jag hjälper dig härifrån. Okej?
Dräkten säljs överallt. Den går aldrig att spåra.
- Och telefonräkningen? - Vi vet inget förrän i morgon bitti.
- Var det han? - För 20 år sen hade jag sagt nej.
Men ungdomen i dag... Jag har ingen aning.
- Kan vi gå nu? - Vänta lite.
- Fan, Dewey! - Du talar faktiskt till en polis!
Ledsen, sheriffbiträdet lilla, men vi vill gå!
Ta ut dem bakvägen.
- Kom. - Rör mig inte.
- Han är min överordnade. - Det är alla.
Jobba på!
- Finns det inte en bakdörr? - Jo, i gränden.
Stanna här. Rör er inte.
Där! - Sidney!
- Vad hände? - Hon svarar inte på några frågor.
- Hon gör bara sitt jobb. - Inte sant? - Jo, det stämmer.
- Hur går det med boken? - Den kommer snart.
- Så spännande. - Jag skickar en.
Snyggt slag! Var har du lärt dig det där?
Vad härligt! "Jag skickar en." Pang!
Du är så häftig, Sid!
- Här är lite is till högerkroken. - Tack.
Jag finns här bredvid. Försök sova.
- Tror du att det var Billy? - Han var där, Tatum.
Jag visste att han var för perfekt.
Telefon. Det är till Sid.
- Pappa? - Nej...
- Ta ett meddelande. - Nej, jag tar det.
Hur mår hon?
- Hej, Sidney. - Nej!
Stackars Billy. En oskyldig kille har inte en chans hos dig.
- Låt mig vara! - Du pekade ut fel man. Igen!
- Vem är du? - Det får du snart veta. Jag lovar!
Vad?
- "Vad?" - Vad?
Sidney Prescott, som överfölls igår-
- är den mördade Maureens dotter.
Den dömde Cotton Weary bröt sig in och våldtog och mördade henne.
Weary har överklagat dödsstraffet han fick efter Sidneys vittnesmål.
Hon var huvudvittne...
Det tar visst aldrig slut?
Billy har släppts. Han hade inte ringt de där samtalen.
Vi kollar alla mobiltelefoner och letar efter samtal till dig och Casey.
Vi kommer att hitta honom.
Här i skolan är du säker.
Hur känns det att nästan bli slaktad?
- Folk har rätt att få veta. - Hon vill bara gå i skolan. Stäng av!
- Vad då? - Vänta ett tag.
- Stanna där. - Jag vill inte bråka, bara prata.
- Kenny! - Inga kameror.
- Du är skyldig mig det. - Så fan heller!
Du är skyldig min mor det.
Det var ett stort mål. Någon måste skriva om det.
- Och det blev du, med dina lögner? - Vad vill du?
Cotton Weary ska ju gasas ihjäl. En bok ändrar inte på det.
- Tror du han är oskyldig? - Det kvittar vad jag tror.
- Du sa hela tiden att jag ljög. - Jag tror att du pekade ut fel man.
- Har du talat med honom? - Många gånger.
- Har han ändrat sig? - Nej.
- Han låg bara med henne. - Det skulle hon aldrig göra!
Han våldtog och slaktade henne. Hennes blod fanns på hans rock.
Han var full. Han lämnade rocken hemma hos er.
- Jag såg honom i den. - Nej, du såg någon i den!
Samma person som la den i hans bil.
Nej, Cotton mördade mamma.
Du är inte säker längre...
Snygg blåtira. - Nu går vi, Sid.
Mördaren är fortfarande fri, vad?
- Hänger morden ihop? - Förlåt att jag slog dig.
- Gå inte! - Stopp!
En oskyldigt dödsdömd, en mördare som är lös. Drömmer jag?
- Vill du sända? - Vi har inget konkret än.
- Det här är stort! - Ja, så vi måste ha bevis.
Jag kan rädda en mans liv! Då kommer min bok att sälja!
- Jag borde inte vara här. - Möt mig här efter lektionen.
Jag har inte sett Billy. Är han arg?
För att du anklagade honom? Nej, hans hjärta är krossat.
- Varför gör de så där? - Det här är ju rena julafton!
Idiot!
Det är bara jag.
- Tror du fortfarande att det var jag? - Nej...
Men någon var där. Någon försökte mörda mig.
Polisen sa att jag skrämde i väg honom.
Han ringde mig i går kväll igen.
Så det kan inte ha varit jag. Jag satt ju inne.
- Jag är ledsen. Försök förstå. - Förstå vad då?
Att min tjej hellre anklagar mig för mord än tar i mig?
- Det är inte sant. - Vad är det då?
- Jag blev nästan slaktad i går! - Mellan oss, menar jag.
Du har inte varit dig lik sen...
- Sen din mor dog. - Fattar du inte? Hon blev ju mördad!
- Det var ett år sen. - Ja, i morgon.
Du måste komma över det. När min mamma stack accepterade jag det.
- Hon är borta. - De skildes. Din mamma flyttade.
- Hon ligger inte i en kista! - Förlåt, det var en dålig liknelse.
Jag vill bara ha min tjej tillbaka.
Förlåt om mitt traumatiska liv stör din perfekta tillvaro!
Det har ingen påstått! Sid! Idiot!
Ni äcklar mig! Hela er nerknarkade, tjuvaktiga, sextokiga generation!
Två av era skolkamrater har nyss blivit brutalt mördade.
Och ni visar er medkänsla så här?
Låt mig säga en sak... Ni är relegerade!
- Snälla, mr Himbry. Vi skojade bara. - Det är inte rätt!
Nej, det rätta vore att sprätta upp er och hänga er från ett träd-
- och visa vilka hjärtlösa, känslokalla svin ni är!
Jag tror inte hon blev överfallen. Hon vill bara få uppmärksamhet.
Tänk om Sidney dödade Casey och Steve?
- Varför skulle hon göra det? - Hon kanske var tänd på Steve.
Vad ska Sidney med Steve till? Hon har ju Billy.
- Hon kanske är som mamman. - Du är elak.
Alla vet att mamman var en slampa.
- Hon såg mamman bli slaktad. - Och blev helt störd.
Moderns död gör henne fientlig i en grym värld.
Hon är förvirrad. Klart självmordsbenägen.
Hon blir knäpp, vill dö, men inser att självmord är ute i år.
Mord är ett mycket hälsosammare uttrycksätt.
- Var får du allt ifrån? - Ricki Lake.
Du är för sorglig!
Sorglig...
Sidney...
Är någon där?
...som ett skämt har flera studenter setts bära mask.
Mördaren sägs bära en mask som den här.
Casey Becker och Steve Orth har redan dött. Vem blir nästa offer?
Man kan känna rädslan här i skolan.
- Hej. Gale Weathers, Top Story. - Jag vet vem ni är. Hur är ögat?
- Produktivt. Har ni problem här? - Nej, allt är väl.
- Klart, när du är här. - Ni borde inte vara här.
Nej, jag skulle ha varit i New York.
- Du är ung för att vara polis. - Jag är 25 år.
Jag är populärast bland män mellan 11 och 24 år. Jag missade precis dig.
Fast du ser inte äldre ut än tolv, förutom på överkroppen.
- Har ni obligatorisk träning? - Nej.
Men utseendet och musklerna gör att man tar mig på allvar.
Lystring! På grund av det som hänt är all undervisning inställd!
Polisen har infört utegångsförbud från 21. 00 i kväll.
- Det tycks vara en seriemördare. - Han måste döda några fler först...
Vi kan väl hjälpa till. Vi har ju inga ledtrådar.
- Har ni hittat Sidneys far? - Nej, inte än.
- Han är väl inte misstänkt? - Det är möjligt.
- Ursäkta mig... - Förlåt. Hindrar jag dig?
Om ni ursäktar, miss Weathers, så är ni mycket sötare på riktigt.
Så du ser mitt program?
Jag är 25, jag var 24 i ett helt år.
Kalla mig Gale!
- Det var ett sjukt skämt, Sid. - Nej, det var han.
Du får inte vara ensam något mer.
Jag vet inte vad du gjorde, men hela skolan tackar dig!
- Sluta, Stu! - Vi ska ha en liten fest i kväll.
- Hos mig, för att fira lovet. - Menar du det?
Bara du inte bjuder för många, så...
- Bara de närmaste vännerna. - Sid? Patos kan ha sina fördelar...
Du är säker. Jag beskyddar dig.
Sid? För min skull? Det kan bli kul.
- Okej. - Schyst!
Ta med er mat.
Ja? Hallå?
- Förbannade glin! - Vad sa du?
Inte du, Fred.
Och om Cotton Weary talar sanning? Om han var ihop med din mamma?
Din pappa var alltid bortrest.
Din mamma var kanske olycklig.
Varför kunde då Cotton inte bevisa det?
Man kan inte bevisa ett rykte.
Ett rykte skapat av den där Gale Weathers.
Det började tidigare än så. Det har pratats om andra män.
- Och du tror på det? - Tja...
Hör man om Richard Geres råttsläkt för många gånger tror man på det.
Förlåt!
Hade jag fel om Cotton så är mördaren fortfarande fri.
Du låter som en Wes Carpenter-rulle.
Skräm inte upp dig, natten är lång.
Vi går.
Den lever! Herregud!
Se dig för!
Idiot!
- Vad mycket folk! - Massmördar-filmerna är poppis.
- Kommer du på festen? - Ja, jag slutar ju tidigt.
- Den där filmen med ET:s mamma? - "Varulven". Skräck, rakt fram.
- Snacka om taskig smak. - Vad då?
Om du var misstänkt för ett blodbad stod du då bland skräckfilmerna?
Det var ju fel. Han gjorde inget.
Det står ju "mördare" i pannan på honom!
Gör det? Varför släppte polisen honom då?
De ser för lite film. Det är som taget ur en rysare.
- Varför skulle han döda sin tjej? - Det finns alltid nåt skäl.
Det är tjusningen. Enkelhet. Blir det för svårt, sviker publiken.
Vad har han för skäl?
- Sidney kanske nobbar honom. - Sparar hon sig för dig?
När nu Billy försökt döda henne, tror du hon vill gå ut med mig då?
Nej, det tror jag inte. Vet du vem jag tror det är?
Hennes far.
- De kan inte hitta honom. - Han är troligen död.
Hans lik dyker upp i sista akten. Utan ögon, fingrar eller tänder.
Polisen borde titta på "Prom Night"!
De följer ett enkelt mönster! Alla är misstänkta!
Pappan är ett villospår. Det är Billy.
Hur vet vi att det inte är du?
- Hej... - Har din filmgalna hjärna fått fnatt?
Du har rätt. I en film hade jag varit den huvudmisstänkte.
- Ja. - Och ditt motiv?
Tusenårsskiftet. Motiv behövs inte.
Tusenårsskiftet... - Det är bra.
Det är bra! Tusenårsskiftet! Duktig pojke...!
- Tusenårsskiftet. Bra ord! - Är inte han en mördare?
STÄNGT PGA UTEGÅNGSFÖRBUD
Det är verkligen lugnt.
"Staden som fruktade solnedgången."
Den filmen såg jag.
Vem ska spela dig om det här blir en film?
- Jag bävar... - Jag ser dig som en ung Meg Ryan.
Tack, men det blir nog Tori Spelling.
Jag kommer strax. Gå inte för långt bort.
- Kommer Billy? - Jag sa till Stu att inget säga.
Vi klarar en natt utan endorfiner.
Billy har rätt. Jag spänner mig.
Så du har problem på grund av din mors död. Det går över, Sid.
Men han har haft ett sånt tålamod. Tänk att ha en tjej som aldrig vill.
Billy med penis förtjänar inte dig.
- Var har du varit? - Jag höll ett öga på Sidney.
- Hade inte du slutat? - Jo, men...helvete!
Telefonbolaget faxade nyss.
Samtalen står på Neil Prescott. Sidneys far.
Han ringde från en mobiltelefon.
Kan inte telefonen vara klonad?
Vet du vad det är i morgon? Ettårsdagen av hans frus död.
Vi behåller vägspärrarna. Har vi honom inte i morgon knackar vi dörr.
- Var är Sidney? - Med min syster. Ska hon komma?
Inte än. Låt oss hitta Neil först, bli säkra på att det är han.
- Stanna hos Sidney. Hela tiden. - Ska ske.
Roa er nu. Inte för mycket, för då syr jag in er.
Maten är här!
- Så vuxet! - Ni var sena så vi började utan er.
- Såg de oss? - Nej. Hämta kameran.
- Förlåt om jag skrämde dig. - Ingen fara.
- Vad gör du här? - Det kan ju hända något.
Inte här. De släpper bara loss.
Vad gör du här då?
Jag håller bara ett öga på allt. Jag ska kolla festen.
- Gör det något om jag följer med? - Inte alls.
Jag ska hämta jackan.
- Okej? - Bara bra.
Visst...!
Hur många "Evil Dead"? "Hellraiser"?
Vår skräck...
Varför är Jamie Lee Curtis med i alla de här?
- Hon är skrikets drottning. - Med de lungorna så...
- Bröst... - Jag öppnar.
- Kan du hämta en öl? - Är jag öl-bruden?
Hon nominerades för den här.
- Gissa vem det är? Nyhetstjejen! - Gale Weathers?
Du är minderårig. Jag skojar bara.
Dewey...
- Vad gör hon här? - Hon är med mig. Jag kollar bara.
Nu har du gjort det. Gå, och ta TV-bruden med dig.
- Du är otrolig! - Jag ser alltid ditt program.
Kameran!
- Har ni hittat pappa? - Tyvärr inte.
- Borde jag oroa mig? - Inte än.
Tatum. Det är lugnt.
Skithögar! Hallå!
Randy?
Vad är det här för film? "Fan ta ditt garage"?
Ser Sidney den där får hon spader.
Vill du leka psykopatisk mördare?
Får jag spela offret?
Döda mig inte, herr spökansikte. Jag vill vara med i uppföljaren.
Sluta nu, Casper!
Vad fan gör du?!
Tatum!
- Vet du var hon är? - Nej.
- Billy...! - Billy! Vad gör du här?
- Jag vill tala med Sidney. - Om Tatum ser dig blir hon tokig.
Gå upp till mina föräldrars rum. Där kan ni prata...eller nåt.
- Takt, Stu. Slå upp det. - Nej, ingen fara. Vi behöver prata.
- Vad gör Leatherface här? - Blir sams...
Där rök min chans hos Sid!
Som om. Jag säger bara: Som om...
Jaså, Alicia? Som om... Jag ska se hur de har det.
Kom igen!
Du är ett geni!
Helvete! Jag har en fördröjning.
- Hur lång då? - Jag vet inte. 30 sekunder?
Det gör inget. Placeringen är perfekt.
Har en sensationsjournalist någonsin fått Pulitzerpriset?
- Någon måste vara den första. - Just det.
Så...
Jag är ledsen. Jag har varit självisk och jag vill be om förlåtelse.
Nej, Billy. Det är jag som har varit självisk.
Och helt upptagen av mig själv.
- Du förlorade din mor. - Ja, men du har rätt.
Jag kan inte vältra mig i min sorg hela livet.
Och jag kan inte ljuga för mig själv om vem min mor var.
Jag är verkligen...rädd...
...att jag ska bli som hon.
Som det dåliga fröet, eller så.
Jag vet att det inte låter klokt.
Jo, det gör det.
Som i "När lammen tystnar", när Jodie Foster-
- får minnesbilder av sin döda far.
Men det här är ingen film.
Det är det visst, Sid. Allting är en film.
Allt är en enda häftig film.
Fast man får inte välja genre.
Kunde jag inte vara en Meg Ryan-film?
Eller en bra porrulle?
- Vad? - Du hörde vad jag sa.
Är du säker?
Ja, jag tror det.
Nu!
Blodet är alldeles fel! Det är för rött!
Här kommer en till...
- Förutsägbart. Jag visste det. - Hur kan du se om den här?
Jag vill se Jamie Lees bröst! När får vi se dem?
Först i "Ombytta roller". Hon var oskuld i rysarna.
- Hon visade inte brösten. - Hon hade inte råd med några.
Hon måste vara oskuld för att kunna överlista mördaren.
- Kan ni inte reglerna? - Vilka regler?
- Herregud, ni kan dem inte! - Lugna ner dig.
Det finns vissa regler man måste följa för att överleva en rysare.
Ett: Man får inte ha samlag.
Absolut förbjudet.
Sex är lika med döden. Två: Ingen alkohol, inga droger.
Syndfaktorn, det är en förlängning av ettan.
Och tre: Säg aldrig någonsin:
- "Jag kommer strax." - Vill du ha en öl?
- Visst. - Jag kommer strax!
Tänjer du på reglerna så dör du.
Bara en oskuld kan överlista mördaren. Kan niinte reglerna?
Det finns vissa regler man måste följa...
Tråkigt...
Någon har sett en bil i buskaget. Jag ska kolla det.
- Vill du följa med? - Gärna. Går det verkligen för sig?
- Jag är sheriffbiträde här i stan. - Jag kommer strax.
Ursäkta... Vi kan väl promenera.
Det är en härlig kväll. Jag har en ficklampa.
- Du är väl inte rädd? - Nej. Vi går.
- Kan du den där stjärnbilden? - Nej, vad heter den?
Jag vet inte, därför frågade jag dig.
- Kör försiktigt. - Var är Tatum?
Hon blev nog sur och stack.
Nu kommer den obligatoriska tutt-bilden!
- Härligt! - Jag lämnar er ensamma...
Du är...fantastisk.
Hallå? Ja?
Satan!
Lyssna! Rektor Himbry har hittats död.
- Han hängde i fotbollsmålet. - Vi åker dit medan han hänger kvar!
- Till häst! Till häst! - Mot fotbollsplanen!
Vart ska ni? Det bästa börjar ju nu.
- Är Dewey ditt riktiga namn? - Nej, Dwight.
Dwight? Förlåt.
Det gör inget. Alla har alltid kallat mig Dewey.
Jag gillar det. Det är sexigt.
Sexigt? Det är bara stans sätt att inte ta mig på allvar.
Gale Weathers då? Det låter som en meteorolog...
Folk ser mig som TV-journalistikens antikrist.
- Det tycker inte jag du är. - Det är bara för att du gillar mig.
Vad fort de kör. - Sakta ner!
Förlåt. Gick det bra?
Förlåt. Jag är i tjänst.
- Är det vad du sökte? - Hela livet.
Helvete! Det är Neil Prescotts bil.
- Sidneys far? - Ja.
Vad gör han här? Vi måste tillbaka.
Mår du bra?
Ja, bara bra.
- Vem ringde du? - Vad?
När du greps fick du ringa ett samtal så jag undrade vem du ringde?
Jag ringde till pappa.
Det gjorde sheriffen. Det såg jag.
Ja. När jag ringde fick jag inget svar.
Tror du fortfarande att det var jag?
Nej.
Men det hade varit ett smart sätt att övertyga mig.
Att ringa mig så att jag trodde du var oskyldig.
Jaså?
Hur kan jag övertyga dig om att jag inte är en mördare?
Gud...!
Gud! Akta dig!
Hjälp mig!
Nej, Jamie... Akta dig.
Akta dig. Du vet att han är där någonstans.
Där är han! Jag sa ju att han står runt hörnet.
Jamie...
Jamie. Titta bakom dig.
Se dig om.
Se dig om. Bakom dig!
Bakom dig! Se dig om.
Hjälp!
Öppna!
- Han är efter mig! Han är i huset! - Det finns ingen där. Titta.
Bakom dig!
Bakom dig, grabben! Bakom dig!
Helvete! Vi har 30 sekunders fördröjning.
- Har bilen telefon? - Ja.
Lås in dig. Ring efter förstärkning.
Var försiktig!
Neil!
Mr Prescott?
Kenny! Telefonen!
Kenny!
Larmcentralen.
Ledsen Kenny! Men försvinn från rutan!
Dewey! Var är du?
Sidney?
Hallå? Hjälp mig. Stu Markers hus. Turner Lane 261. Han dödar mig!
- Sidney! Vi måste härifrån! - Stanna där!
Tatum är död. Jag tror det var Stuart.
- Stopp! - Du kan inte tro på honom!
- Nej! Jag ljög inte! - Snälla Sid! Ge mig pistolen!
Det var inte jag. Det var han!
- Det var han! - Åt helvete med er, båda två!
Sidney! Öppna! Han är tokig!
Hjälp mig! Han är tokig!
Försvinn!
Låt mig vara!
- Billy! Hur är det? - Okej.
- Jag trodde du var död. - Det var bara ett stick.
- Hur är det? - Försiktigt...
- Vi måste ha hjälp. - Randy är där ute!
Ge mig pistolen. Det är bra nu.
Hjälp mig! Stu har blivit tokig. Galen!
Det är vi alla ibland.
Anthony Perkins, "Psycho".
Majssirap. Det var det de använde i "Carrie".
Stu! Hjälp mig!
Taskigt, Sidney!
Du ser ut som om du sett ett spöke.
- Varför gör ni det här? - Det är en lek.
- "Hur ska jag dö?-leken". - Dra åt helvete!
Det är för sent, Sidney. Du förlorade.
Det är kul. Du får en fråga, svarar du fel... Dör du!
- Svarar du rätt...dör du! - Ni är galna, båda två.
- Säg hellre "psykotiska". - Ni klarar er aldrig.
Inte? Säg det till Cotton Weary.
Han var så lätt att sätta dit.
Se några filmer, anteckna lite... Det var roligt!
Vart ska du?
Varför dödade ni min mor?
Varför?
Hörde du? Hon vill ha ett motiv.
Jag tror inte på sånt. Hade Norman Bates ett motiv?
Sa de varför Hannibal Lecter åt folk?
Det är läskigare när det inte finns ett motiv.
Din mamma var en hora. Hon visade upp sig som vore hon Sharon Stone.
Vi gjorde slut på pinan, för någon Sharon Stone var hon ju inte.
Räcker det som motiv?
Det här då? Din horiga morsa knullade min far.
Det var därför min mor övergav mig.
Räcker det?
Blir man övergiven beter man sig konstigt. Du låg ju med en psykopat.
Just det. Du är inte oskuld längre!
Nu måste du dö. Sådana är reglerna.
Låtsas att det är en rysare. Hur tror du den slutar?
Nu kommer det bästa! Vi har en överraskning åt dig!
Du kommer att älska det! Det är sanslöst! Jag kommer strax!
Vet du vad klockan är? Hon är över tolv.
Det är din mors ettårsdag. Grattis.
Vi dödade henne för exakt ett år sen.
Lystring! Vad har vi bakom dörr nummer tre?
- Pappa! - Såja. Det räcker.
Den här behöver vi nog inte mer. Och titta...inte den heller.
- Har du funderat ut slutet än? - Din pappa är den huvudmisstänkte.
Vi klonade hans mobiltelefon.
På årsdagen av din mors död dödade han alla.
- Men Billy och jag dog inte. - Sen dödar han dig...
...och skjuter sig själv. Perfekt slut!
- Min idé. - Titta nu.
- Beredd? - Ja! Jag är beredd!
Hugg till! Kom igen! Hugg då!
Jisses!
Min tur.
Kom ihåg. I sidan, och inte för djupt.
Visst.
Helvete! För fan, Stu!
Förlåt, Billy. Jag blev lite för ivrig.
Ge mig kniven. Ge mig kniven!
Alla dör utom vi, förstår du.
Vi måste planera uppföljaren.
Nu för tiden måste man ha en uppföljare!
- Ni har sett för många filmer! - Skyll inte på filmerna.
Filmer skapar inga galningar, de gör dem mer kreativa!
Sluta nu, Billy! Jag klarar inte mer. Jag känner mig snurrig.
Hämta pistolen. Jag gör loss pappa här.
Nu!
Houston. Vi har problem!
Pistolen. Jag la den här, men den är borta...
- Var i helvete är den? - Här, ditt as.
- Var inte hon död? - Hon såg död ut.
Jag har ett slut. Reportern ni trodde låg död i bilen-
- vaknar, snubblar över er två dumskallar.
Hittar pistolen. Kullkastar era planer och räddar allt.
- Det slutet gillar jag. - Jag vet något du inte vet.
Så ja. Ja!
Så gulligt...
Den fungerar bättre osäkrad.
- Gale Weathers säger hej då. - Kolla nu, raring!
Helvete!
- Var är de? - Jag vet inte. Jag är skadad!
Ska maskinen få svara?
- Är du ensam hemma? - Din slyna! Var är du?
Vi ska leka en liten lek."Gissa vem som precis ringde polisen?"
- Hitta henne, idiot! - Jag kan inte. Jag tror att jag dör.
Prata med henne.
- Hallå? - Stu, Stu... Vilket är ditt motiv?
Polisen är på väg. Vad ska du säga?
- Kompistryck. Jag är så känslig. - Jag ska slita dig i stycken!
Hitta mig först, morsgris!
Du slog mig med telefonen!
Var fan är du?
- Ringde du polisen? - Det kan du ge dig fan på.
Mamma och pappa blir jättearga!
Slyna!
Jag har alltid gillat dig!
Glöm det!
- Förlåt! - Randy! Är inte du död?
Tack och lov att jag är oskuld!
Hälsa mamma!
Nu kom jag visst ihåg säkringen!
Akta, det är nu mördaren vaknar och skräms en sista gång.
Inte i min film.
Pappa! - Hjälp mig, Randy.
- Håll ut, kompis. - Tack. Jag vill träffa Gale.
Det blir något sånt här.
Här är Gale Weathers med en otrolig ögonvittnesskildring.
Fler tonåringar har dött, men nu är det hemska mysterium slut-
- som plågat detta samhälle som i den värsta rysare.
Det började med ett rop på hjälp och slutade i ett blodbad.
Allt utspelades här, långt från de stora städerna-
- som invånarna här har flytt.
Översättning: Carina Engström Svensk Text AB 1997
Retail subrip by jeem.