Har du haft andre udslæt?
Nej.
Der har ikke været andet?
Svimmelhed? Synsforstyrrelser? Noget af den art?
Nej.
Okay. Hvis du lige vil tage undertrøjen af.
Ja, så kigger vi lige på det.
Hvis du gaber...
Tak.
(aha-lyd)
Og så skal jeg lige se tandkødet.
Ja. Du er sikker på, du ikke har haft andre symptomer?
Ja.
Hvis du lige er sød at lægge dig om på maven.
Ja. Det er sikkert ingenting, men jeg synes alligevel, -
- vi skal tage et kig på dig igen om en måneds tid.
- Var det det? - Ja.
Du behøver ikke lave en aftale med sekretæren. Jeg har noteret det.
(småsnak)
Hej, skat.
- Jeg tager mor med nu. - Ja.
Ja, men ikke så lang tid. Hun er lidt træt i dag.
Selvfølgelig.
Så kommer sidste mundfuld.
Ordner du det her? Så kan jeg tage mig af mor.
Tak, skat.
Hej, Marie.
- Velkommen. - Tak.
- Skal vi kigge på det? - Ja.
Det er så herinde, det foregår. Det der skal du sgu nok få lært.
Du skal også skovle is, når det er nødvendigt.
Du er kommet sidst, så du skal køre fiskeaffald ud.
Sådan har det altid været. Jeg viser dig containeren om lidt. Felix?
- Er du sød at tage dig af Marie? - Ja.
- Hej, Felix. - Hej.
- Må jeg tage dem her? - Ja.
Prøv at se.
- Sådan der. - Tak.
- Ja, derover. - Pas på, du ikke snubler, kammerat.
Esben, stop det.
Tak.
Det der kan han godt selv finde ud af.
(hun skriger)
(klapsalver og hujen)
Velkommen til, Marie.
Værsgo, Marie. Forklæde og din egen kniv.
Velkommen.
Hej, skat. Du er tidligt hjemme. Gik det godt i dag?
- Jeg skar mig. - Må jeg se?
Det er altså ingenting.
Vi kan få kigget på det. Vi har dr. Larsen her.
Det er fint.
Ja...
Mor har haft det skidt i dag. Hendes stikmærker er begyndt at hæve.
- Så fik jeg lige fat i dr. Larsen. - Ja, skal vi se?
Jeg har altså brugt den anden arm i den sidste måneds tid.
En hel måned?
Altså, du skal nok sørge for at skifte godt rundt på hele kroppen, -
- når du stikker, og så i hvert fald springe den der arm over, -
- indtil det har lagt sig.
Og der er ikke noget infektion?
- Nej. - Hvis du siger det, så...
Marie, kommer du lige ned og giver en hånd?
Så.
Så. Så.
Sådan.
(lyde ude fra badeværelset)
(skrabende lyde)
(døren knirker og siger et klik)
Giver du ham lige en hånd?
Du hedder Marie, ikke?
- Hvor ved du det fra? - Det hørte jeg Esben sige.
Esben er en idiot.
Han er en kæmpe idiot.
Pænt goddag. Daniel.
Hej, Marie.
Er du mopset over at komme en tur i baljen?
Hvad?
Er du stum?
Eller er du bare tungnem ligesom din mor?
Hvad var det?
- Det var Esben, der tabte sit glas. - Nå?
Jamen så se da at få ryddet op efter dig, knægt. Nu.
Vil du have?
Nej tak.
Hvordan går det egentlig med din mor?
Hun har det fint.
Kom her!
Så, så, så. Rolig, rolig.
Hvad fanden? Jeg tror sgu, vi har fanget os en lille hummer.
- Er det en jomfruhummer? - Skal du prøve en sømand?
Skal du ned? Kom nu.
- Ned med hende! - Nej!
Hold hende der. Se her.
Jeg har noget til dig. Kig nu her.
Kig på mig.
- Den her er til dig. - Hjælp!
Der er ingen, der kan høre dig. Hold hende her.
- Nej! - Kig på den!
Og kys. Kom, kys. (kysselyde og stønnen fra drengene)
Ja. Kys den.
(de griner)
(tung vejrtrækning)
(skriger)
(det banker på døren)
Marie? Hvad sker der?
Er du okay?
Ja ja.
Hej.
- Hej. - Hej.
Er det din mor?
(bekræfter)
Okay.
Daniel.
Du ligner hende.
Må jeg godt få min hånd tilbage?
Vi skal også videre.
Skal du noget i aften? Måske vi kunne lave et eller andet.
Det kan jeg ikke.
Okay. Måske en anden dag, så.
Ja, måske.
(moren brummer misfornøjet)
Hvad laver du?
Stop så. Stop det der.
Hvad fanden er der egentlig galt med hende, hvad?
Så, skat.
Marie?
Skat?
(han banker på)
Skat? Hvad sker der?
(billyde)
Der er ingen tvivl. Alle symptomerne er der.
- Ja ja. Jeg hører, hvad du siger. - Jeg kan snart ikke skjule det mere.
- Du har ikke sagt noget? - Selvfølgelig ikke.
Marie? Kommer du ikke lige ned?
Godt. Kan vi ikke også lige vente lidt med det?
- Jamen vi er nødt til at gøre noget. - Marie.
- Kom lige og sæt dig ned. - Jamen jeg er lige på vej ud.
Jeg har ringet efter dr. Larsen, så det må lige vente. Kom.
Dr. Larsen er... er kommet for at fortælle om din sygdom.
Sagen er, at din sygdom allerede er begyndt at forandre dig.
Vi ved fra din mors tilfælde, at der er stor sandsynlighed for, -
- at du vil udvikle yderligere -
- og meget kraftig hårvækst over hele kroppen.
Det er ikke det eneste. Der vil også være psykiske forandringer.
Du vil blive mere opfarende og aggressiv, -
- så jeg vil på det allerkraftigste råde dig til at tage den medicin.
- Jeg skal ikke have medicin. - Hør nu efter.
Nej, du skal høre efter. Du kan bede ham stikke sit lort skråt op, -
- for jeg tager det ikke. Forstår du det?
(basken)
(banker på)
Felix?
(stille musik indefra)
- Hvad vil du? - Jeg skal spørge dig om noget.
Hvad så?
Der ligger en gammel, rusten kutter nede ved havnen.
Ved du, hvem der ejer den?
- De var russere, tror jeg. - Ved du, hvor de er henne nu?
Hvad mener du? De sidder vel i Rusland og drikker vodka.
Så du ved ikke, om min mor nogensinde har været på den båd?
Okay.
Din mor var smuk, men folk var også bange for hende.
Ligesom de også er bange for dig, Marie.
Men lad det nu ligge.
Skal vi danse?
(techno)
Hej. Må jeg bede om en rom og cola, tak?
En øl til mig, tak.
Jeg er ved at transformere mig til et monster.
Jeg skal bare nå at have så meget sex inden.
Tror du, det er noget, du kan hjælpe mig med?
(han råber, hun skriger)
Hurtigere, Daniel!
Kom nu.
Fedt sted, mand.
Du er smuk.
(raspende lyd)
Hvad er det her?
- Marie? - Jeg vil gerne have, du går nu.
Du skal ikke røre ved mig. Du skal gå.
Hey, hvad er der?
Du er smuk.
(lyde nedefra)
Kom nu. Er du ikke klar?
- Far! - Rolig, skat. Rolig.
- Du skal holde armen udstrakt. - Jamen!
- Rolig. Der sker ikke noget. - Slip mig.
- Der sker ikke noget. - Hold den stille. Ja, sådan der.
Kom nu!
Mor...
Mor, hjælp mig.
(snerren og bidelyde)
Sæt dig op.
Mor, sæt dig op.
Op med dig.
Sæt dig nu op.
Op.
Du kan...
Du kan bare gå i seng. Jeg rydder det sidste op.
Var det sådan, I gjorde med russerne?
De gjorde noget ved hende.
Gjorde de ikke?
- Så slog hun dem ihjel. - Ja.
(det banker på nedefra)
- Godmorgen. - Godmorgen.
Dr. Larsen er forsvundet.
- Nå? - Ja. Har du set ham?
Nej.
Har du hørt noget?
- Nej, ingenting. - Hvad med din kone?
- Jo, hun sidder i sin stol her. - Du har ikke snakket med ham i går?
Nej, jeg tror, det er over en uge siden, jeg snakkede med ham.
Hans kone sagde, han skulle herover i går.
- Nå? - Du mener altså, at hun lyver?
Nej nej. Jeg mener ikke, hans kone lyver.
- Men hun må have misforstået noget. - Thor, vi havde en aftale.
Det har vi stadigvæk, men det her har intet med min kone at gøre.
Så har du vel ikke noget imod, at vi kigger indenfor, vel?
Er det virkelig nødvendigt?
- Vi må se hende ordentligt. - Ja.
Vi er nødt til at se hende uden tøj på.
Hjælper du mig lige med mor?
- Har du ved? - Ja.
Natkjolen.
Tjek neglene.
Og gummerne.
(hoster)
Hvad fanden griner du ad?
Tror du, det er for sjov, det her?
Jeg holder også øje med dig, Marie. Forstår du det?
Mor?
(Marie hulker)
Nej. Nej.
(han skriger)
(orgelmusik)
(trist folkemusik)
Hey.
Jeg skal nok tage den her.
- Kaffe? - Ja tak.
Kaffe, far?
Jeg tror, du skal gå hjem nu.
Næ, det tror jeg faktisk ikke.
Er der nogen, der skal have kaffe herovre?
- Manden skal lige have sin kaffe. - Ja, det har han fået.
Kaffe herovre? Nogen?
Kom så.
(tænderne gnider på glasset)
Lad være med det der.
Stop!
(hundeglammen i det fjerne)
Hvis du går ud sådan der, så kan jeg ikke gøre mere for dig.
Marie.
Nej, kom. Marie! Kom her!
(vredt skrig)
Marie!
Hej hej. Tak for i dag.
(motorlyd)
Hey! Hun er her!
(stakåndet gispen)
Felix, luk op!
(banker på)
Felix!
(knallertmotorer i det fjerne)
(snerren)
(snerren, bidelyde)
(gurglende boblen af blod i halsen)
(hosten og spyttelyde)
Marie? Marie?
Marie, du er nødt til at vågne nu. Du er nødt til at vågne.
Du skal væk herfra. De leder alle sammen efter dig.
Hvad sker der?
Kan du huske, hvad der er sket?
Du har slået Esben ihjel. Shh. Læg dig.
Gem dig her, så skaffer jeg en båd.
Så kommer jeg tilbage og henter dig. Så sejler vi ad helvede til.
Hvad siger du til det?
(døren går)
(græder)
Du er smuk.
Marie.
Du skal ikke finde dig i noget.
Daniel?
(et slag)
- Har vi noget reb? - Jeg finder noget.
(abrupt skrig)
Hvad fanden var det?
(skrig)
Daniel? Nej!
Daniel? Daniel?
(snerren)
Mayday. Mayday. Mayday.
Mayday. Station, der kalder mayday. Her svarer Lyngby Radio.
Kan jeg få din position?
Mayday. Mayday. Mayday.
(et skrig)
Marie!
(hvæsende, sagte snerren)
Marie.
(snerrende vejrtrækning)
Marie.
(hulkende vejrtrækning)
- Daniel? - Ja.
Jeg er lige her.
Danske tekster: Jesper Buhl Scandinavian Text Service 2014