Rauhallisesti.
Herää.
Nina!
Me pukeudumme.
Tahrasitko sen?
Liimaammeko me?
Liimaammeko?
Nimeni on Nadezhda Kutepova,
ja olen syntyperäinen ozjorskilainen.
Synnyin täällä.
Äidilläni oli tapana varoittaa minua: "Kultaseni, älä kerro, mistä olet,
tai Musta Maija vie meidät, etkä näe enää vanhempiasi."
Meille sanottiin, että asumme salaisessa paikassa.
Vakoojia oli kaikkialla hiiviskelemässä ja keräämässä tietoja.
Äitini sanoi minulle:
"Anna valtionsalaisuuksien pysyä salaisuuksina."
TOISEN MAAILMANSODAN AIKANA NEUVOSTOLIITTO JA USA ALOITTIVAT -
HUIPPUSALAISET YDINASEOHJELMANSA.
JOS ET KERTOISI STALINILLE, ÄLÄ KERRO KENELLEKÄÄN
PUHE AIHEUTTAA ONGELMIA - ÄLÄ PUHU
VUONNA 1944 USA RAKENSI RICHLANDIN SALAISEN KAUPUNGIN -
WASHINGTONIIN HANFORDIN YDINVOIMALAN YMPÄRILLE,
JOKA TUOTTI PLUTONIUMIA ATOMIPOMMIA VARTEN.
HUOLIMATON PUHE - KETJUREAKTIO VAKOILUUN
VUOTTA MYÖHEMMIN RICHLANDISTA JA HANFORDISTA -
VARASTETTUJEN SUUNNITELMIEN AVULLA -
NEUVOSTOLIITTO ALKOI RAKENTAA OMAA SALAISTA YDINKAUPUNKIAAN...
KAUPUNKI 40
ETELÄINEN URAL, VENÄJÄ
1800 KILOMETRIÄ MOSKOVASTA
Lapsena Tšeljabinskissa -
tiesin, että on olemassa -
toinen maailma...
TOIMITTAJA
...outo, suljettu paikka,
huippusalainen paikka.
Kaupunkia kutsuttiin silloin Ozjorskiksi,
mutten ikinä -
kuullut sitä nimeä lapsena,
koska kaikki kutsuivat sitä Tšeljabinsk 40:ksi -
tai Kaupunki 40:ksi.
Kaupunki 40 oli nimi, jota kaikki käyttivät.
Vasta vuonna 1994 -
tajusin, että tämä oli paikka,
jossa tehtiin plutoniumpommi.
VENÄJÄN ARKISTOT, N. 1994
Kaupunki Venäjän Etelä-Uralilla.
Siellä on lähes 100000 asukasta.
Kaupungissa on katuja, teitä, puistoja ja aukioita,
stadioneita, kuntosaleja,
teattereita ja museoita.
Se muistuttaa rauhallista -
lomakohdetta, eikö?
Vanhempieni hyvät ystävät -
asuivat Ozjorskissa, tai Kaupunki 40:ssä.
He tulivat meille kylään -
ja kertoivat asuvansa hyvin kauniissa kaupungissa.
Emme koskaan käyneet heillä kylässä.
Vanhempani selittivät minulle, että se ei ollut mahdollista,
koska paikka oli hyvin erityinen,
eikä sinne päässyt -
junalla tai bussilla Tšeljabinskista.
He sanoivat, että se oli -
yksisuuntainen juttu.
He pystyivät käymään meillä,
mutta me emme ikinä näkisi heidän asuinpaikkaansa.
VENÄJÄN ARKISTOT, 1993
Mitä nämä suljetut kaupungit ovat?
Jokainen on valtio valtiossa.
Jopa sellaisten aidattujen kaupunkien sisällä...
VENÄJÄN ATOMIENERGIAYHTIÖN JÄSEN
...on erillisiä tiloja,
jotka on myös aidattu.
Näiden kaupunkien asukkaat -
voivat lähteä kaupungista,
mutta siihen tarvitaan erityislupa.
KAUPUNKI 40:N TURVAPORTTI, PIILOKAMERA, NYKYAIKA
Tänne Kaupunki 40:een -
on varastoitu melkein kaikki Venäjän -
ydinmateriaalit.
Järjestelmä estää -
luvattomat sisäänpääsy-yritykset -
varhaisessa vaiheessa.
Luvatonta pääsyä sinne -
ei voi edes kuvitella.
Luin tuntomerkistä, josta tunnistaa terroristin.
He ovat yleensä pukeutuneet tarvittavaa lämpimämmin.
Tuonne päästäkseen -
tarvitsisi -
täysimittaisen sotilasoperaation -
huomattavalla hyökkäysjoukolla, tankeilla ja kaikella.
KUVAUSRYHMÄ JA USEITA KAMEROITA -
SALAKULJETETTIIN KAUPUNKI 40:EEN ASUKKAIDEN AVULLA.
SUOJELLAKSEEN SEURAAVAN FILMIAINEISTON KUVAUKSESSA -
AUTTANEITA PAIKALLISIA -
ELOKUVANTEKIJÄT EIVÄT VOI PALJASTAA, MITEN SE KUVATTIIN.
OZJORSK (KAUPUNKI 40)
Se on kodikas kaupunki.
Se on kodikas ja kaunis kaupunki.
Mutta suljettu.
OZJORSKIN ASUKAS
Oli esimerkiksi vaikea päästä sisään.
HUOMIO! Ulkomaan kansalaisten sisäänpääsy ehdottomasti kielletty -
ilman erityislupaa
Kaupunkimme on älykköjen kaupunki.
PAIKALLINEN TOIMITTAJA
Heitä ei voi ostaa millään.
He saavat -
hyvän koulutuksen.
Koulut ovat hyvin rahoitettuja.
He saavat myös hyvää terveydenhoitoa,
vaikkakin se heikkenee nykyään.
Asukkaamme ovat tottuneet kaikkein parhaaseen.
Suljettu kaupunki ei merkitse pelkästään mukavuuksia,
vaan myös turvallisuutta.
Tässä kaupungissa -
voimme päästää lapsemme ulos klo 23.00 ilman huolta,
mitä muissa kaupungeissa ei voi tehdä.
Heidän lapsiaan ei voi päästää yksin.
Täällä syntyneet pysyvät täällä.
Haluatko sitä?
Vähän lisää.
Jaa veljesi kanssa.
Ole varovainen.
IHMISOIKEUSASIANAJAJA
Sotket itsesi.
Haluan smetanaa.
Mitä smetanaa? On vain jogurttia.
Smetana on loppu. Syömme sitä illalla.
Haluan smetanaa.
Siinä on vadelmia. Katso.
Huomaatko, kuinka hyvää se on vadelmien kanssa?
Täällä on eräs nainen, Nadezhda Kutepova.
Hän on ihmisoikeusaktivisti,
joka taistelee kaupungin avaamisen puolesta.
Hän kysyi minulta kerran: "Eikö piikkilanka huolestuta sinua?"
"Se loukkaa oikeuksiasi."
Vastasin hänelle:
"Oikeuksiani ei loukata.
Lue huuliltani",
kuten presidentti Reagan sanoi,
kun häneltä kyseltiin liikaa.
"Oikeuksiani ei loukata."
Pidän ihmisistä, jotka pysyvät sinnikkäästi kannassaan.
Mutta en pidä hulluista.
Työskentelen kahdella alalla: suljettujen kaupunkien ihmisoikeudet -
ja säteilylle altistuneiden oikeudet.
Nadezhda,
kun Romašov tulee, lohdutetaan häntä.
Puhumme Romašoville terapeuttisesti. Saiko hän oikeuden päätöksen?
Ei. Hän kertoo meille kaiken tänään.
Pyysin häntä tulemaan.
He ovat tehneet jotain. Raukkaparka.
Hän pyysi minua soittamaan. Soitin tuomarille.
Vaikutti, että hän kirjoitti parhaillaan päätöstä.
Hän pyysi minua:
"Nadezhda, selitä minulle..."
- Kuka se oli? - Ei sanota sitä. Tuomari.
Ajattelin itsekseni,
että lukisi lain nimen.
Johdan organisaatiota nimeltä -
"Toivojen planeetta" Ozjorskissa.
Virallisesti viranomaiset eivät tunnusta meitä,
koska olemme "kaupungin vihollisia".
Mutta kun kaupungin virkamies -
tai hänen ystävänsä tai sukulaisensa joutuu lain kanssa vaikeuksiin,
hän tulee luoksemme, koska kukaan muu ei auta.
Monilla ei ole ketään muutakaan, jolle uskoutua.
Työskentelen vastaanotossa tervehtimässä ihmisiä.
Hänen kanssaan on kiva työskennellä.
NADEZHDAN ASSISTENTTI
Hänellä on samanlainen luonne kuin minulla.
Hänellä ei ole aviomiestä eikä vanhempia.
Hän hoitaa kaiken: työnsä, kodin, lapset.
En vain voi jättää tätä henkilöä.
Terveyteni ei ole hyvä. Hautasin poikani. Hän piinasi minua kaksi vuotta.
Miten sanoisin tämän?
Minulla on ollut ydinvoimalaan liittyvä sairaus syntymästä asti.
Terveyteni on lopussa.
Hän on auttanut minua,
enkä voi hylätä häntä nyt. Minä autan häntä.
Ozjorsk on ollut suljettu kaupunki alusta lähtien.
Alunperin Neuvostoliitto -
etsi paikkaa plutoniumin tuottamiseen ydinaseita varten.
Paikka löytyi. Aukio metsässä.
Muistan, että olimme koulussa. Vuosi oli 1990 tai 1989.
Valmistauduimme retkelle.
Eräs mies tuli luoksemme.
Hänellä oli juhlallinen puku,
ja hän varoitti meitä:
"Te ette ole Ozjorskista."
Te olette Tšeljabinskista.
Asutte Lenininkadulla.
Koska vihollisia on kaikkialla, eivätkä he nuku.
"Lörpöttelijät auttavat vihollista."
Kaupunkimme kielletty ominaisuus -
on saanut ihmiset varomaan muukalaisia.
Muistan tapauksen,
kun isäni meni lomakohteeseen.
Kanssamatkustaja junassa kyseli häneltä -
pitkän ajan -
hänen kaupungistaan ja elämästään.
Isä yritti päästä eroon hänestä sanomalla syntyneensä Tšeljabinskissa.
Että hän asui Lenininkadulla ja niin edelleen.
Seuraavalla asemalla ennen lähtöään matkustaja sanoi hänelle:
"Hyvin tehty. Et paljastanut kaupungistamme mitään."
"Kaupunkimme ei hyväksy pettureita."
6. ELOKUUTA 1945 YHDYSVALLAT POMMITTI HIROSHIMAA -
SOTAHISTORIAN ENSIMMÄISELLÄ YDINASEELLA.
STALIN PÄÄTTI VASTATA KEHITTÄMÄLLÄ OMAN YDINASEENSA.
NEUVOSTOLIITON ARKISTONAUHAA, N. 1946
TÄYSIN SALASSA NEUVOSTOLIITTO ALKOI RAKENTAA -
ENSIMMÄISTÄ YDINVOIMALAANSA...
MAJAKIA.
Vaikka Majak -
on vain tehdas Ozjorskissa,
historiallisesti se on aina ollut kaupunkia tärkeämpi.
Oli 5. heinäkuuta 1947.
Minut tavattiin Kyštymin asemalla.
Kello oli 11 illalla.
He ajoivat minut...
OZJORSKIN ASUKAS
...tuntemattomaan suuntaan.
He eivät kertoneet, mihin minua vietiin.
Ajattelin sen olevan tehdas...
VENÄJÄN ARKISTOT, 2004
...Kyštymissä. Tajusin,
ettei siellä ollut yrityksiä,
jotka sopisivat erikoisosaamiseeni.
Aloin huolestua.
Varsinkin kun ajoimme kaupungin keskustan läpi.
Sitten ajoimme mäkeä ylös kirkolle,
ja metsä alkoi.
Ei ollut mitään nähtävää. Silloin aloin todella huolestua.
Minulla oli paha aavistus.
Oliko minut pidätetty?
Äitini tuli tänne kahdeksanvuotiaana -
isoäitini kanssa, joka oli kemian insinööri.
Nimettiinkö sinut isoäitisi mukaan?
Kyllä. Äitini nimesi minut isoäitini kunniaksi.
Kenen äiti hän oli?
Äitini kertoi, että junamatka oli hyvin pitkä.
Ihmiset kertoivat kaikenlaisia huhuja.
Että se olisi maanalainen kaupunki, ja asuttaisiin maan alla.
Kukaan ei tiennyt mitään.
Tehtaan rakentamiseen -
käytettiin pakkotyövoimaa vankileireiltä -
rakennustyöläisinä.
Paikalle tuotiin myös eliittifyysikkoja ympäri maata.
Ydinfysiikka oli vasta syntymässä.
Se oli parhaita ja älykkäimpiä varten.
NEUVOSTOLIITON ATOMIPOMMIN "ISÄ"
Äiti sanoi, että isoäiti työskenteli -
Kurtšatovin kanssa tuottaakseen plutoniumia.
Siihen aikaan -
he keräsivät sitä lusikoilla -
hänen muistinsa mukaan.
Ihmiset käsittelivät plutoniumia paljain käsin.
Monet kuolivat, joten piti tuoda aina vaan lisää ihmisiä.
Perheitä luotiin,
lapsia syntyi.
Näin kaupungista tuli oikea kaupunki.
PITÄÄKSEEN NIIDEN SIJAINNIN PIILOSSA VIHOLLISELTA -
MAJAK JA KAUPUNKI 40 EIVÄT OLLEET MILLÄÄN KARTALLA.
Stalinin salainen poliisi kontrolloi tiukasti kaikkea.
LAVRENTI BERIJA, STALININ SALAISEN POLIISIN PÄÄLLIKKÖ,
TARKASTAMASSA KAUPUNKI 40:N RAKENNUSTÖITÄ, N. 1947
Jos joku kieltäytyi tekemästä työtä, hän joutui vankileirille teloitettavaksi,
koska hänelle oli paljastettu valtionsalaisuuksia.
Ei ollut vaihtoehtoja.
Totuimme siihen, että pelinappuloiden lailla -
meitä siirrettiin paikasta toiseen.
Hyväksyimme sen luonnollisena osana -
sosialistista konstruktiota.
Vaikka tietenkin -
tilanne täällä oli -
vankileirin kaltainen.
Milloin ihmiset päästettiin -
käymään kaupungin ulkopuolella?
En muista tarkalleen,
mutta luullakseni kahdeksan vuoden jälkeen.
Äitini kertoi minulle,
että Ozjorskiin sijoitettujen ihmisten -
sukulaiset luulivat heidän kadonneen.
TYÖHISTORIA
Tietenkin oli hirveää salailua.
He eivät saaneet lähteä kaupungista -
eivätkä kirjoittaa kirjeitä.
Oli kuin he olisivat kadonneet unholaan.
Sodan, nälänhädän ja vankileirien kiduttamat ihmiset -
tuotiin paikkaan,
joka tuntui paratiisilta.
OZJORSKIN TEATTERI
Yhtäkkiä oli ruokaa,
seuraelämää ja viihdettä.
Heidän vaitiolonsa oli maksu valtiolle -
paremmasta elämästä.
He kehittivät oman ideologiansa:
"Olemme maailman pelastajia, ydinaseiden kilven luojia."
Sama ideologia antaa heille voimaa tänäkin päivänä.
Elimme kuin eläintarhan hyvin syötetyt eläimet.
Meille järjestettiin kaikkea.
En koskaan ihmetellyt,
miksi niin oli,
eikä kukaan selittänyt minulle,
miksi saimme elää niin onnellista elämää.
YDINTIETEILIJÄ, ENTINEN MAJAKIN TYÖNTEKIJÄ
Meillä riitti makkaraa, ruokaa,
urheilukerhoja lapsille, kaikkea.
Kaunista!
Isäni ansaitsi -
riittävästi antaakseen perheelle kaikkea.
Hänellä oli varaa antaa minulle -
yksi rupla joka päivä ruokaa varten.
Meillä oli suklaapinoja varastossa kotona.
Kyllä vain.
Siksi meitä kutsuttiin -
"suklaalapsiksi".
En kertonut perheelleni,
missä olin töissä tai mitä tein.
Kerroin aina tyttärelleni,
että työskentelin suklaatehtaalla.
Minun oli siis aina ostettava hyvää suklaata -
hänelle tuotavaksi.
Antakaa, kun kerron -
ulkopuolisten kaunasta. He kutsuivat meitä suklaaväeksi.
Kuinka etuoikeutettuja olimme ja niin edelleen.
Voin sanoa, että riveissämme -
tienattiin hyvin ja tienataan yhä.
Olemme tottuneet siihen ja haluamme elää näin.
Valtaosa väestä haluaa asiat näin,
ja niin minäkin.
"KAUPUNGIT..."
"KAUPUNGIT, JOTKA EIVÄT VIELÄKÄÄN OLE KARTALLA"
NEUVOSTOLIITON ARKISTOT, 1961
Ozjorsk on suuri kaupunki.
Vanhempieni ystävät, jotka asuivat Ozjorskissa,
kertoivat meille, että heidän elämänsä oli erilaista.
Muistan yhden tapauksen,
kun olin seitsenvuotias, koulun ensimmäisellä luokalla.
Ystävämme Ozjorskista tulivat vierailulle -
ja toivat minulle lahjan.
Se oli banaaniterttu.
Neuvostoajan lapselle, joka varttui -
Tšeljabinskin kaupungissa,
banaaniterttu oli kuin -
suoraan sadusta.
Se oli aivan ylimaallista.
Kun matkustin kaupungin ulkopuolelle,
järkytyin siitä, että kaupoissa ei ollut mitään.
Ei ollut leipää,
ei makkaraa, eikä maitoa.
Hyllyt olivat tyhjiä.
Ozjorskissa asuvilla ihmisillä -
oli kaviaaria -
ja maitotiivistettä,
joka oli todella harvinaista -
ja jokaisen neuvostoliittolaisen lapsen unelma.
Pitää ymmärtää, millainen Neuvostoliitto oli silloin.
Täällä olemista pidettiin arvossa.
Asukkaat eivät tunteneet itseään rajoitetuiksi.
He saivat kaikkea parasta.
Se oli arvostettua. He saivat parasta.
Sitä paitsi tieteilijät suhtautuvat intohimoisesti työhönsä -
atomien halkaisijoina. Jos he ovat tyytyväisiä -
atomien halkeamiseen, he eivät huomaa mitään muuta.
Voin kertoa mielenkiintoisen tarinan.
Ei tarinan, vaan tosiasian.
Kerran jauhetta läikkyi,
radioaktiivista jauhetta.
Puolueen sääntöjä noudattaen isäni -
keräsi jauheen paljain käsin ilman työkaluja.
Isäni kuoli -
keuhkosyöpään 55-vuotiaana.
Yksi siihen vaikuttavista tekijöistä -
oli hänen hengittämänsä jauhe.
KOIVULEHDON HAUTAUSMAA - OZJORSK
Perheeni muutti -
Kaupunki 40:een, nykyiseen Ozjorskiin.
Kuolemia oli paljon.
Emme tienneet -
niiden syytä silloin emmekä olleet huomanneet yhteyttä.
Mutta useimmat kuolivat syöpäsairauksiin.
Emme tietenkään epäilleet,
että kaupunki siihen aikaan -
oli jo -
soveltumaton ihmisille.
Monet nuorista serkuistani -
kuolivat -
18-38-vuotiaina.
Sellaisia tarinat olivat.
Tavallaan se oli sankaruuden muoto.
Tämä on yksi niistä surullisista tapauksista,
kun ihmiset "palavat" innosta.
Mutta työ piti tehdä.
VENÄJÄN ARKISTOT, 1994
MAJAKIN JOHTAJA
Kylmän sodan keskellä ne,
joiden päätehtävä oli -
luoda ydinasekilpi...
He työskentelivät rehellisesti,
hyvässä uskossa, epäitsekkäästi -
ja olivat aina ylpeitä tähän teollisuudenalaan kuulumisesta -
ja ensimmäisessä ydinvoimalassa työskentelemisestä.
Se oli ajan vaatimus.
Oli kylmän sodan aika.
Me emme aloittaneet sitä.
NEUVOSTOLIITON ENSIMMÄINEN YDINKOE KOODINIMELTÄÄN ENSIMMÄINEN SALAMA
AMERIKAN VETYPOMMIKOE KOODINIMELTÄÄN CASTLE BRAVO
NEUVOSTOLIITON VETYPOMMIKOE KOODINIMELTÄÄN TSAARIN POMMI
Vartuin Ozjorskissa.
Kävin koulun loppuun Ozjorskissa.
YDINTIETEILIJÄ
Kun olin pieni,
meillä oli pommisuojat hätätilanteita varten.
Yksi pommisuoja muutamaa asuinrakennusta kohden.
NEUVOSTOLIITON SIVIILIPUOLUSTUKSEN OHJEET
Koulun ensimmäisestä luokasta lähtien -
meitä opetettiin käyttämään pommisuojia.
Kun ydinaseita kehitettiin,
pienimuotoisesta ydinsodasta -
tai ydinaseen räjähtämisestä vahingossa tuli todellisuutta,
ja kun ydinvoimaloita kehitettiin,
ydinvoimalaonnettomuuskin oli mahdollista.
Sain työn kokeelliselta tieteellisen tutkimuksen laitokselta täällä.
MAJAK
Se oli salainen instituutti,
jossa tutkittiin säteilyn vaikutusta -
terveyteen ja ympäristöön.
Minä johdin yhdeksän vuotta "Tšernobylin liittoa" Ozjorskissa.
TŠERNOBYLIN YDINVOIMALA 26. HUHTIKUUTA 1986
Oikealla -
on neljäs reaktori.
Korkeammalle!
Pysy tässä.
Pysy savun kohdalla.
Tšernobylin ydinvoimalassa on tapahtunut onnettomuus.
Toimenpiteitä tehdään tilanteen hallitsemiseksi,
ja apua tarjotaan sitä tarvitseville.
Yhtäkkiä tutkimuksestani -
tuli merkityksellistä Tšernobylin onnettomuuden jälkeen,
kun paljon väestöä -
asui ja viljeli maata -
saastuneella alueella.
Tämä erityisosaaminen olisi tarpeellista -
ydinsodan sattuessa alueella.
Ihmisten on syötävä. He asuvat radioaktiivisella alueella.
Selviytymiskeinot on siis selvitettävä.
Sen jälkeen aloin työskennellä -
"Toivon planeetta" -organisaatiossa -
Nadezhda Kutepovan kanssa Ozjorskissa.
OZJORSK (KAUPUNKI 40)
Meillä on oppitunti tänään.
Vietkö sinä hänet? On keskiviikko.
Hyvä on. Hei.
Isi on sairaana.
Syö aamiainen loppuun ja pukeudu.
Isi sanoo olevansa sairas.
Nadezhdan pojan molemmat isoisät,
kuten hänen isänsäkin,
työskentelivät yli vuosikymmenen
Majakissa.
Sen takia vauvalla oli syntyessään heikko immuunijärjestelmä.
Se johtuu selvästi pitkäaikaisesta säteilystä.
Hänen elimistönsä toimi niin, että hän oli kaikelle ruoalle allerginen.
Kolmannella pojallani -
oli vakava ihosairaus syntyessään.
Ensimmäiset kaksi vuotta elämästään -
hän oli rupien peitossa,
eivätkä ihotautilääkärit -
löytäneet syytä.
Nyt hän on paremmassa kunnossa,
enkä taaskaan tiedä syytä.
Mitä jos poikani nai paikallisen tytön,
jolla on sama geneettinen ongelma kolmen sukupolven ajalta?
Millaisia lapsia he saisivat?
Teen kaiken mahdollisen,
etteivät lapseni naisi ketään Ozjorskista -
ja saisi lapsia täällä.
VENÄJÄN ARKISTOT, 1994
Kun tein tutkimuslaitoksella töitä,
luokkatoverini kirjoitti väitöskirjaansa -
säteilyn vaikutuksista -
tuleviin sukupolviin.
Luin hänen luonnoksensa,
ja siinä oli paljon tietoa -
erilaisista sairauksista.
Mutta kun hänen väitöskirjansa julkaistiin kirjana,
kaikki sairaudet oli jätetty pois ja vain allergiat säilytetty.
Oli selkeästi paineita olla julkaisematta...
RADIOISOTOOPPIVOIMALA
...tutkimuksia säteilyn pitkäaikaisista vaikutuksista terveyteen -
ja lapsiin.
Sitä ei vain sallittu.
Kun vauvani syntyi, äitini antoi minulle -
yksityiskohtaiset ohjeet siitä,
millä kaduilla -
ei saanut ulkoiluttaa vauvaa.
Esimerkiksi bussipysäkkejä, joilla Majakin työntekijät -
jäivät pois töistä tullessaan,
piti välttää kaikin keinoin, ettei radioaktiivista pölyä tulisi kotiini.
Ennen kaupungissa -
oli tiukat radiologiset ja hygieniatoimenpiteet.
Jokainen katu pestiin tarkasti tiettynä viikonpäivänä.
Kuivuneet lehdet kerättiin -
ja ruoho leikattiin,
mikä auttoi pärjäämään pienten ilmassa olevien päästöjen kanssa.
Kaupungissa oli jatkuvat hygieniatoimenpiteet.
MAJAKIN TERVEYSKESKUS
Meillä oli tiukat normit.
Kun altistui radioaktiivisuudelle,
piti lähteä alueelta,
pitää tauko -
ja mennä tupakkahuoneeseen.
Kotiin ei lähetetty,
koska kuljetus toimi vain tiettyyn aikaan.
Sitä meni sitten tekemään jotain muuta,
kun oli työskennellyt niin sanotussa -
"likaisessa" paikassa.
Ainut "varoventtiili" -
oli mennä olutsaliin juomaan olutta.
Oluella uskottiin olevan terapeuttinen puhdistava vaikutus.
Kukaan ei välitä enää.
Säteilyn itsesäätelytaidot ovat kadonneet.
Uudet viranomaiset eivät tee mitään.
Viimeiseen viiteen vuoteen en ole nähnyt katuja pestävän -
tai ruohoa leikattavan kertaakaan.
IRTYASH-JÄRVI - OZJORSK
Autolla ajaessa ohittaa -
erittäin näyttävän ja kauniin järviketjun.
Järvi on kaunis, ja seuraava on vielä kauniimpi,
mutta paikalliset kertovat, että järven lempinimi on -
Kuolemanjärvi -
tai Plutoniumjärvi,
koska se on niin saastunut plutoniumista.
PÄÄSY KIELLETTY AUTOLLA TAI JALKAISIN
"PLUTONIUMJÄRVI" LASKEE TECHA-JOKEEN, JOKA ON ALUEEN -
PÄÄVESILÄHDE JA YKSI MAAPALLON SAASTUNEIMMISTA PAIKOISTA.
Sen toiminnan alkuvuosina,
kun teknologia oli uutta -
ja kokeellista,
kukaan ei välittänyt siitä, mitä ympäristölle tapahtuisi.
Työntekijöitä ei huolestuttanut,
koska heidät määrättiin rakentamaan ydinpommia.
He tekivät niin kuin käskettiin.
IRTYASH-JÄRVI - VENÄJÄN ARKISTOT, 1993
Kukaan ei ajatellut, että jäte -
olisi radioaktiivista miljoonia vuosia.
Niinpä he vain kaatoivat -
kemiallisten reaktioiden sivutuotteet jokeen.
OZJORSKIN OIKEUSTALO
Kun 90-luvun alussa tietoa saastumisesta ja onnettomuuksista ilmaantui,
ajattelin suljetun kaupungin tyypillisen asukkaan tapaan,
että kaikki haluavat sulkea hyvän tehtaamme,
ja me olemme ne hyvät ihmiset, jotka valmistivat atomipommin.
Kun myöhemmin tapasin vihreän liikkeen ekologeja -
ja näin asiakirjat omin silmin,
ja kun kuulin hallituksen virkamiesten kertovan aivan muuta julkisesti -
kuin mitä meille kerrottiin,
tajusin kaiken olleen valetta.
Ensimmäistä merkittävää dokumentoitua katastrofia -
kutsutaan virallisesti onnettomuudeksi.
Se oli radioaktiivisen jätteen suunnitelmallista pumppaamista -
Techa-jokeen.
Toinen merkittävä onnettomuus tapahtui vuonna 1957,
kun maanalainen säiliö -
nestemäistä radioaktiivista jätettä räjähti.
Täällä Majakissa -
hiljaisena iltana 29. syyskuuta 1957 -
nestemäisen ydinjätteen säiliö räjähti.
Tappava radioaktiivinen pilvi -
alkoi liikkua koilliseen.
Sen seurauksena suunnaton 105 km pitkä ja 9 km leveä alue -
saastui radionuklideista.
Sekä ihmiset että eläimet joutuivat uhreiksi.
VAARA-ALUE
Täytyi tuhota 23 kylää. Yli 10000 ihmistä -
evakuoitiin turvallisille alueille.
Kuinka pitkäksi aikaa voimme jäädä tänne?
Jos laskemme -
käyttäen virallisia päivittäisiä normeja,
vastaus on 20 sekuntia.
Joki on radioaktiivinen.
Kylän karja -
tulee joelle -
ja juo sen vettä.
Jos karja vain joisi,
se saisi paljon vähemmän radionuklideja.
YDINTIETEILIJÄ
Mutta karja astuu jokeen ja sekoittaa sedimentin -
pinnan kirkkaaseen veteen.
Karja juo vettä, ja se päätyy sen maitoon.
Ihmiset tekevät siitä maidosta -
meijerituotteita -
ja juovat sitä raakana.
Emme tietenkään tienneet tästä mitään.
Me uimme ja kalastimme siinä joessa.
Sain myöhemmin tietää, että jossain vaiheessa -
Kansainvälinen atomienergiajärjestö -
löysi strontiumia Jäämerestä.
Sitten tutkimus sai selville,
mistä strontium oli lähtöisin.
He jäljittivät sen -
aina Techa-jokeen asti.
PUOLI MILJOONAA OZJORSKIN ALUEELLA ASUVAA IHMISTÄ -
ON SAANUT VIISI KERTAA ENEMMÄN SÄTEILYÄ -
KUIN TŠERNOBYLIN ONNETTOMUUDELLE ALTISTUNEET.
Virallisesti isäni sai 600 röntgeniä -
säteilyä työstään.
VAARALLINEN ALUE
Se on hyvin suuri annos.
Äitini sai 400 röntgeniä virallisesti.
Äitini kuoli 62-vuotiaana.
Hän sai vatsasyövän. Hänet leikattiin, mutta hän kuoli.
Kolmas merkittävä onnettomuus tapahtui vuonna 1967, kun Karatšai-järvi,
johon laskettiin ja lasketaan yhä edelleen radioaktiivista jätettä,
kuivui...
KARATŠAI-JÄRVI
...ja kehitti hiekkamyrskyn, joka saastutti laajan alueen,
erityisesti useita kyliä Techa-joella.
Majakin toiminnan jälkiseuraamukset -
ovat katastrofaaliset.
Voi sanoa, että Majak rakennettiin kuolleiden ja tuhottujen -
ihmisruumiiden kustannuksella.
Sinähän palaat, etkö?
Ehdottomasti. Saatan hänet vain ulos.
Nadezhda Kutepovaa ei pelota vastustaa -
lähimmäistensä valtaosan mielipidettä.
Hän huomasi ensimmäisenä -
lain rikkomukset ja ihmisoikeusrikkomukset -
ihmisten kohtelussa.
Kun kävelen käytävää hänen toimistonsa ohi,
näen ihmisiä jonottamassa tapaamaan häntä.
Kun kävelen,
näen ihmisiä.
Ihmiset todella luottavat häneen.
Ozjorskia ei mainita -
vuoden 1957 katastrofissa saastuneiden kaupunkien listalla.
Virallisesti Ozjorsk ei altistunut. Tietenkään se ei ole totta,
ja kaikki tietävät sen.
Niiden ihmisten lukumäärä, joille valtio on valmis korvaamaan,
- kutistuu koko ajan. - Ja me kuolemme.
Tämä on heidän käytäntönsä.
Duuman jäsen vieraili äskettäin luonamme.
Hän sanoi: "Teitä on niin monta!"
Ajattelin ongelman olevan jo ratkaistu."
Mitä tarkoittaa, että ongelma on jo ratkaistu?
Sitäkö, että kaikki ovat kuolleet?
Minulla ei ole mitään hyvää kerrottavaa.
Kiitos.
Hyvää huomenta.
Kerron nykyisen tilanteen, mutta valitettavasti -
minulla ei ole mitään hyvää kerrottavaa.
Oikeusjutut ovat umpikujassa.
Komitea on suljettu.
Huomisesta alkaen he eivät myönnä kenellekään mitään.
Suljettujen kaupunkien ihmiset -
suojelevat oikeuksiaan oikeudessa vastentahtoisesti.
He pelkäävät vieläkin -
ja lähtevät -
oikeuteen vasta, kun ovat epätoivoisia.
Suljetut kaupungit muistuttavat vieläkin Neuvostoliittoa.
Neuvostoliitossa -
suljettujen kaupunkien laillista asemaa ei koskaan määritelty.
Neuvostoliitto oli päässyt pitkälle Mihail Gorbatšovin johdossa.
Hän puhui perestroikasta eli uudistuksesta -
ja glasnostista, joka tarkoitti suurempaa sananvapautta.
MOSKOVA VUODEN 1991 ELOKUUSSA
Ruuhkaliikenteen seassa -
tänä aamuna kulkevat puna-armeijan panssaroidut miehistönkuljetusvaunut -
ovat ensimmäinen merkki vallankaappauksesta,
joka poisti Mihail Gorbatšovin vallasta.
Eläköön Jeltsin!
Jeltsinin aikoina,
noin vuonna 1996,
asiat alkoivat parantua -
ja palautua normaaliin.
Järjestys palautettiin,
ja noina Jeltsinin aikoina -
Venäjä ja sen suljetut kaupungit -
alkoivat järjestäytyä uudelleen päästäkseen eroon -
vanhan Neuvostoliiton pölystä.
Seisotaan yhdessä lujina.
Taantumukselliset joukot eivät pääse ohi.
NEUVOSTOLIITON HAJOAMISEN JÄLKEEN -
VENÄJÄN SALAISET KAUPUNGIT OLIVAT YHTÄKKIÄ -
TUNNISTETTUJA PAIKKOJA KARTALLA.
Suljetut kaupungit saivat -
laillisen asemansa vuonna 1994...
OZJORSK
...kun hallituksen päätöksellä -
niille annettiin julkiset nimet.
Ozjorsk nimettiin virallisesti Ozjorskiksi,
ja nämä kaupungit laitettiin kartalle.
Mutta valtio keksi nerokkaan tavan -
pitää meidät laillisessa epävarmuuden tilassa.
Emme juuri ajatelleet sitä,
mutta vuonna 1994,
kun kaupunkimme sai virallisen asemansa,
vastasyntyneiden syntymätodistuksiin -
merkittiin Ozjorsk syntymäpaikaksi.
Mutta kaikki Ozjorskissa ennen vuotta 1994 syntyneet -
listattiin virallisesti syntyneiksi Tšeljabinskissa.
He eivät voineet sulkea pois mahdollisuutta,
että katastrofi -
pyyhkisi koko kaupungin maan kamaralta.
Meidät siis rekisteröitiin tavalla,
jolla meidät voisi tarvittaessa pyyhkiä laillisesti pois.
Pyysimme Tšeljabinskin -
rekisteritoimistoa korjaamaan synnyinpaikkamme,
mutta meitä ei löytynyt heidän arkistoistaan.
He ilmoittivat, ettemme syntyneet heidän alueellaan.
- Voinko tulla sisään? - Voit.
Ihmisiä, jotka ovat rekisteröineet syntymäpaikkansa vuoden 2005 jälkeen,
on olemassa, mutta he eivät uskalla mennä oikeuteen ennakkotapauksen puuttuessa.
Teet historiaa -
olemalla ensimmäinen oikeusjutun nostanut tässä tilanteessa,
ja oikeuden päätös -
tapauksessasi on ennakkotapaus muille päätöksille.
Jäänkö siis iäksi historiaan?
Tietenkin. Miten muuten historiaa tehdään, ellei ikuisesti?
He voivat hakea muutosta,
mutta todennäköisyys on 70 % sitä vastaan.
En voi taata sitä täysin.
On siis vain odotettava.
Olemme kuitenkin päässeet pitkälle kanssasi.
Olen käynyt täällä jo vuoden.
Toivotaan, etteivät he hae muutosta.
Kaikki tuntuu menevän niin kuin kerroin sinulle.
Se toimii.
Jopas jotakin.
Hän ottaa tapauksia, jotka on vaikea ratkaista.
Hän ottaa kantaakseen -
muiden ihmisten ongelmat -
ja tarjoutuu ratkaisemaan ne.
Hän on mahtava henkilö,
joka puuttuu kaikkeen.
On vain kaksi sellaista henkilöä, hän ja minä.
Pidä huolta terveydestäsi.
Selvä, lähdetään.
Pitää laittaa hänet suutelemaan sinunkin kättäsi.
Muistan syytösten aallon,
kun häntä vastaan nostettiin oikeussyyte.
Hänen väitettiin tekevän asiat väärin,
toimivan vastoin terveysministeriön -
mielipidettä,
vastoin olemassa olevia normeja.
Että hän otti tapauksia,
jotka ylittivät hänen kykynsä.
Hän alkoi kuitenkin selvittää niitä.
Siitä lähtien, kun aloitin -
ihmisoikeustoimintani -
ja aloin auttaa saastuneilla alueilla asuvia ihmisiä,
viranomaiset ovat jahdanneet -
minua ja organisaatiotani.
Kaksi vuotta sitten viranomaiset -
alkoivat painostaa meitä joka vaiheessa.
- Liimaa. - Liimaamme nyt. Istu.
Nyt leikkaamme.
Organisaatioomme tehtiin jatkuvasti tarkastuksia.
Vuosi vuoden perään meille tehdään verotarkastus.
Se tehtiin juuri.
Viranomaiset käyvät jatkuvasti kotonani -
ja jopa lapseni luona lastentarhassa.
Jopa vuokraisäntämme pyysi -
katkaista vuokrasopimuksemme.
Hän sanoi, ettei hänellä ole mitään toimiani vastaan ja haluaisi minun jäävän,
mutta hän sai puhelun, jossa käskettiin heittää minut pihalle.
Kun joku tekee asiasta julkisen,
on helpompi julistaa hänet viholliseksi ja taistella vastaan -
järjestelmän muuttamisen asemesta.
- Tein sen ensin. - Kuulin siitä.
MAJAK
Nykyään Majak tuottaa isotooppeja -
lääke- ja avaruusteollisuudelle.
He tekevät vieläkin jotain -
maanpuolustukseen, ja se on valtiosalaisuus.
Majakissa työskentelee 14000 ihmistä.
Jos kerromme sen kolmella,
otamme mukaan vaimon ja aikuisen lapsen,
se tekee 42000 ihmistä, jotka liittyvät laitokseen.
Lisäksi 28000 eläkeläistä.
On siis 60000 ihmistä,
jotka ovat yhteydessä Majakiin ja tietävät sen toiminnasta.
Useimmat Majakin asetuotannon parissa työskentelevät -
käsittelevät valtiosalaisuuksia.
Jokaisella heistä on -
FSB:n virkamies,
joka kirjaa heidän yksityiselämänsä ylös.
Minne he menevät, ketä tapaavat,
kuinka paljon rahaa käyttävät, mitä ostavat. Kaikki tarkistetaan.
Se tarkoittaa, että onkin vain kyse ajatusten hallinnasta.
Heidän työnsä ydin on vaientaa toisinajattelijat.
Vaientaa toisinajattelijat,
eikä huolehtia tehokkaasta turvallisuudesta.
NYKYISIN MAJAKISSA VARASTOIDAAN ARVIOLTA -
50 TONNIA YDINASEKELPOISTA PLUTONIUMIA -
JA 38 TONNIA VAHVASTI RIKASTETTUA URAANIA.
Majakissa on ydinmateriaalien varastointiyksikkö.
Joukkomme...
VENÄJÄN ATOMIENERGIAYHTIÖN JÄSEN
...erikoisjoukot,
vartioivat alueen rajoja.
Tämä järjestely -
tutkitaan vuosittain määrätyissä tarkastuksissa,
jotka varmistavat, että kaikki on turvallista ja kunnossa.
JALANKULKIJOIDEN SISÄÄNKÄYNTI KAUPUNKI 40:EEN - PIILOKAMERA, NYKYAIKA
LITVINENKON MURHAA LUKUUN OTTAMATTA EI OLE OLLUT YHTÄÄN TAPAUSTA,
JOSSA YDINMATERIAALIA VOITIIN JÄLJITTÄÄ TAKAISIN -
NEUVOSTOLIITTOON TAI VENÄJÄLLE.
Jos esimerkiksi -
kävisi ilmi,
että polonium, jota käytettiin -
Litvinenkon salamurhaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa,
tuli Majakista,
voi olla melkein täysin varma,
että materiaali -
lähti turvaporttien kautta -
ja siihen annettiin lupa -
Majakin ylimmältä johdolta. Täysin varmasti.
Entinen venäläinen vakooja, Aleksandr Litvinenko, tapettiin -
radioaktiivisella myrkytyksellä...
'Putinin ydinhyökkäys vaaransi tuhansia'
...joka johti Lontoon ja Moskovan välien huononemiseen.
Poloniumin jälki Lontoon poikki -
viittaa siihen, että hänet myrkytettiin polonium 210:llä,
jota laitettiin hänen teehensä.
Kuka Litvinenkon tappoikin,
odotti hänen kuolevan parissa päivässä.
Vain koska hän kuoli kolme viikkoa myöhemmin,
lääkärit saivat totuuden selville.
Jos joku tulee tänne matkalaukullinen käteistä mukanaan,
he soittavat ja kysyvät:
"Hra Putin, voimmeko tehdä tämän?"
Rahalla ei olisi siinä väliä.
Tätä ei enää mitata rahassa.
MOSKOVA
Ihmisten täytyy saada tietää, mitä tapahtuu -
ja mitä riskejä siihen liittyy.
Majakin vuoden 1957 katastrofin -
ja Tšernobylin vuoden 1986 katastrofin jälkeen -
venäläiset ovat oppineet olemaan luottamatta valtioon.
Joissakin tapauksissa yhteiskunta on oikeassa,
koska valehtelijaa ei enää uskota.
Historialliset muistot ovat tärkeä osa...
VLADIMIR PUTIN, VENÄJÄN PRESIDENTTI, 29. ELOKUUTA 2014
...kulttuuriamme, historiaamme -
ja elämäämme. Tietenkin pitää ottaa myös tulevaisuus huomioon.
Haluaisin muistuttaa,
että Venäjä on yksi suurimmista ydinasevaltioista.
Tämä ei ole pelkkää puhetta, vaan totta,
ja me vahvistamme ydinaseilta suojautumisen joukkojamme.
Ne ovat nyt pienemmät,
mutta tehokkaammat.
Ne ovat modernimmat.
Niillä on moderni aseistus.
Tämä ei ole kenenkään uhkaamiseksi.
Tarkoitus on vain, että tunnemme olevamme turvassa.
Emme halua sitä, emmekä aio tehdä sitä.
Tietenkin meidän on aina oltava valmiita torjumaan aggressiot,
hyökkäykset Venäjää vastaan, siitä riippumatta,
millaisessa tilanteessa kumppanivaltiomme ovat.
Olisi aina syytä tajuta,
ettei meidän kanssamme kannata pelleillä.
Rakastan kotimaatani,
tätä pientä maatilkkua, joka on kotini.
Vihaan tätä hallitusta, joka on maassani.
Pidän näistä puista, näistä sienistä,
tästä vedestä ja siinä olevista kaloista,
mutta en voi hyväksyä tätä hallitusta.
En voi elää tämän kanssa.
Minun on vaikea käsittää,
että valtio ja viranomaiset -
antavat ihmisten vieläkin asua sillä alueella.
Koska tämä on -
todellinen painajainen.
Minusta todellakin tuntuu...
Kansamme on omalla tavallaan sokea.
Se on tietyllä tavalla ylpeä,
ei selittämätön.
"Olemme erityisiä, asumme suljetussa kaupungissa..."
Itse asiassa he ovat tavallisia ihmisiä,
eivätkä mitenkään erityisiä.
Todellisuudessa on vaikea lähteä,
olen kokenut sen itsekin.
Jos ottaa huomioon monien mielipiteen,
ja journalistina puhun monien kanssa,
ihmiset kaipaavat aina vakautta.
"Asiat voivat parantua, tai ne voivat huonontua,"
mutta jättäkää meidät nyt rauhaan.
"Antakaa minun elää rauhassa."
Minulla oli aina sisäinen kaipuu -
murtautua vapaaksi -
tästä arestista.
Valitettavasti kohtalon tahdosta -
tämä kaupunki ei anna minun lähteä.
Vaikka kuinka yritän lähteä, ja se tuntuu kestäneen ikuisuuden,
kohtalo tuo minut aina takaisin.
Olen tietenkin huolissani turvallisuudestani,
mutten tiedä, mitä tekisin sen eteen.
Haluan edelleen auttaa ihmisiä,
jotka kaikki muut ovat käännyttäneet pois.
Työskentelemme vihollisen linjojen takana, kuten toisen maailmansodan partisaanitkin.
VIIMEISEN HAASTATTELUNSA JÄLKEEN NADEZHDA KUTEPOVA -
JOUTUI VENÄJÄN SALAISEN POLIISIN KUULUSTELUIHIN VAKOILULAIN PERUSTEELLA.
HÄNTÄ SYYTETTIIN TEOLLISUUSVAKOILUSTA JA JUONITTELUSTA -
VENÄJÄN YDINTEOLLISUUTTA VASTAAN.
VUODEN 2015 LOKAKUUSSA NADEZHDA NELJÄN LAPSENSA KANSSA PAKENI VENÄJÄLTÄ -
JA SAI POLIITTISEN TURVAPAIKAN RANSKASTA.
TUNNETTUJA SULJETTUJA KAUPUNKEJA MAAILMASSA:
VENÄJÄ
KAZAKSTAN
YHDYSVALLAT (MENNEISYYDESSÄ)
YHDYSVALLAT (NYKYISIN)
ÄITINI JA VELJENI MUISTOLLE