Rolig.
Stå opp.
Nina!
Vi skal kle på oss.
Har du sølt på den?
Skal vi lime?
Lime?
Mitt navn er Nadezhda Kutepova
og jeg er opprinnelig fra Oziorsk.
Jeg ble født her.
"Min mor pleide å advare meg," Kjære, aldri si hvor du er fra...
...hvis ikke fører svartemarjen oss bort og du får aldri se dine foreldre igjen."
Vi ble fortalt at vi bodde på et hemmelig sted.
Det var spioner over alt, som snek seg rundt og samlet informasjon.
Moren min sa til meg:
"La statshemmeligheter forbli hemmelige."
UNDER ANDRE VERDENSKRIG LANSERTE BÅDE SOVJETUNIONEN OG USA
TOPPHEMMELIGE ATOMVÅPENPROGRAM.
HVIS DU IKKE VILLE SAGT DET TIL STALIN IKKE SI DET TIL NOEN
SNAKK BETYR TRØBBEL IKKE SNAKK
I 1944 BYGDE USA DEN HEMMELIGE BYEN RICHLAND I WASHINGTON
RUNDT DET KJERNEFYSISKE ANLEGGET I HANFORD
SOM PRODUSERTE PLUTONIUM TIL ATOMBOMBEN.
LØS PRATING - en kjedereaksjon for SPIONASJE
ETT ÅR SENERE, MED PLANENE STJÅLET
FRA RICHLAND OG HANFORD,
BEGYNTE SOVJETUNIONEN Å BYGGE SIN EGEN HEMMELIGE ATOMBY...
BY NR. 40
SØR I URALFJELLENE, RUSSLAND
1800 KM FRA MOSKVA
Mens jeg vokste opp som barn i byen Tsjeljabinsk,
var jeg klar over at det fantes
en annen verden...
...et merkelig sted, et lukket sted,
et topphemmelig sted.
På den tiden ble byen ble kalt Oziorsk,
men jeg hørte aldri
det navnet som barn,
fordi alle refererte til det som Tsjeljabinsk-40...
...eller By nr. 40.
By nr. 40 var navnet alle brukte.
Det var ikke før 1994...
...at jeg forsto at dette faktisk var stedet
der de lagde plutoniumbomben.
RUSSISKE ARKIVER, CA. 1994
En by i de sørlige Uralfjellene i Russland.
Den har en befolkning på nesten 100000.
Byen har gater, alleer, parker og torg...
...stadioner, treningssentere,
teatre og museer.
Det minner deg om en slags fredelig
ferieby, gjør det ikke?
Foreldrene mine hadde gode venner
som bodde i Oziorsk, eler i By nr. 40.
De kom for å besøke oss
og sa at de bodde i en veldig vakker by.
Men vi besøkte dem aldri tilbake,
og foreldrene mine forklarte at dette ikke var mulig
fordi dette var et veldig spesielt sted
som ikke kunne nås
med hverken buss eller tog fra Tsjeljabinsk.
De sa at det var
en enveis-greie,
så de kunne besøke oss,
men vi kunne aldri se stedet der de bodde.
RUSSISKE ARKIVER, 1993
Hva er disse lukkede byene?
Hver av dem er en stat inne i en stat.
Selv på innsiden av slike inngjerdete byer...
MEDLEM AV DEN RUSSISKE ATOMENERGISELSKAPET
...er det separate anlegg,
som også er gjerdet inn.
Folk i disse byene
kan forlate byen,
men det krever et spesielt pass.
SIKKERHETSPORT I BY NR. 40 SKJULT KAMERA, NÅTID
Det er i By nr. 40
nesten alle reservene til Russlands kjernefysiske materialer
blir lagret.
Systemet avskjærer forsøk
på uautorisert tilgang
i en tidlig fase.
En kan ikke engang se for seg
uautorisert tilgang dit.
Jeg leste om et kjennetegn på hvordan du ser at noen er en terrorist.
De pleier vanligvis å gå varmere kledd enn nødvendig.
For å komme inn dit,
ville du trengt...
...en fullskala militæroperasjon,
med stor angrepsstyrke, stridsvogner og alt.
MANNSKAPET OG FLERE KAMERAER
BLE SMUGLET INN I BY NR. 40 MED BEBOERES HJELP.
FOR Å BESKYTTE SIKKERHETEN TIL DE LOKALE
SOM HJALP TIL Å FILME DE FØLGENDE OPPTAKENE,
KAN IKKE FILMSKAPERNE AVSLØRE HVORDAN DET BLE TATT.
OZIORSK (BY NR. 40)
Det er en koselig by.
Det er en koselig og vakker by.
Men det er en lukket en.
BEBOER I OZIORSK
For eksempel, det var problematisk for dere å komme inn.
OPPMERKSOMHET! Adgang for utenlandske borgere er strengt forbudt
uten spesiell tillatelse
Byen vår er en by for intellektuelle.
LOKAL JOURNALIST
Du kan ikke kjøpe dem for noe.
De får...
...en god utdannelse.
Skolene har god finansiering.
De får også gode helsetjenester,
selv om det blir verre nå.
Borgerne våre er vant til det aller beste.
En lukket by innebærer ikke bare livets bekvemmeligheter...
...men også sikkerhet.
Her, i denne byen,
kan vi la barna våre gå ut kl. 23:00 uten bekymringer...
...noe som mennesker i andre byer ikke kan.
Barna deres må ha følge.
De som ble født her, blir her.
Vil du ha det?
Litt til.
Del det med broren din.
Vær forsiktig.
MENNESKERETTIGHETSADVOKAT
Du vil bli skitten.
Jeg vil ha rømme.
Hvilken rømme? Kun yoghurt.
Vi er tom for rømme. Vi har det i kveld.
Jeg vil ha rømme.
Det har bringebær, se.
Ser du hvor godt det er med bringebær?
Vi har en kvinne her, Nadezhda Kutepova.
Hun er en menneskerettighetsaktivist...
...som kjemper for å åpne byen.
En gang spurte hun meg: "Er du ikke bekymret over piggtråden?"
"Den krenker rettighetene dine."
Jeg sa til henne at...
"Rettighetene mine er ikke krenket.
Les leppene mine",
som president Reagan hadde sagt
da de stilte ham for mange spørsmål.
"Mine rettigheter er ikke krenket."
Jeg liker folk som er sta og standhaftige i sin synsvinkel.
Men jeg liker ikke gale folk.
Jeg jobber i to felter, menneskerettigheter i lukkede byer...
...og rettighetene til mennesker som er påvirket av stråling.
Nadezdha,
når Romashov kommer, la oss trøste ham.
Vi tar en terapeutisk prat med Romashov. Fikk han rettsavgjørelsen?
Nei. I dag kommer han og forteller oss alt.
Jeg ba ham om å være vennlig og komme.
De har gjort noe. Stakkars.
Han ba meg ringe. Jeg ringte dommeren.
Det virket som om hun skrev avgjørelsen i det øyeblikket.
Og hun spurte meg:
"Nadezhda, vær så snill, forklar meg..."
- Hvem var det? - La oss ikke si hvem det var. En dommer.
Jeg tenkte,
vel, les navnet på loven!
Jeg leder en organisasjon,
"Planet of Hopes", i Oziorsk.
Myndighetene anerkjenner oss ikke offisielt,
fordi vi er "fiender av byen".
Men når enn en offiser i byen,
eller vennene eller slektningene deres får alvorlige juridiske problemer,
kommer de til oss, fordi ingen andre ville hjelpe.
For mange mennesker, er det ingen andre å betro seg til.
Jeg jobber i resepsjonsrommet, med å hilse på folk.
Det er morsomt å jobbe med henne.
ASSISTENTEN TIL NADEZHDA
Hun har samme karakter som meg.
Hun har hverken en mann, eller foreldre.
Hun takler alt... jobben hennes, hjemmet hennes, barna hennes.
Jeg kan simpelthen ikke forlate denne personen.
Helsa er dårlig, jeg gravla min sønn, han har forårsaket mye smerte for meg i to år.
Og, hvordan skal jeg si det...
...jeg har hatt en Majak-relatert sykdom siden jeg ble født.
Jeg har ikke lenger helse.
Hun har hjulpet meg
og nå kan jeg ikke avslå henne, jeg hjelper henne.
Oziorsk har vært en lukket by siden dag én.
Sovjetunionen så opprinnelig etter
et sted for å produsere plutonium til våpen.
Et slikt sted ble funnet, et sted midt i skogen.
Jeg husker at vi var på skolen. Det var 1990 eller 1989.
Vi gjorde oss klare til en tur.
En mann kom bort til oss,
kledd i en høytidelig dress,
og advarte oss:
"Dere er ikke fra Oziorsk."
Dere er fra Tsjeljabinsk.
Dere bor på Lenin Street.
Fordi det er fiender overalt, og de sover ikke.
"Skravlebøtter hjelper fienden."
Den forbudte kvaliteten til byen vår
har gjort folk vare på fremmede.
Jeg husker en episode
da min far dro til et feriested.
En medpassasjer på toget spurte ham...
...over lang tid...
...om byen hans, livet, og så videre...
Far prøvde å bli kvitt ham ved å si at han var født i Tsjeljabinsk.
At han bodde på Lenin Street, og så videre.
På neste stopp, før han dro, sa passasjeren til ham,
"Bra for deg. Du har ikke røpet noe om byen vår."
"Fordi byen vår aksepterer ikke forrædere."
DEN 6. AUGUST, 1945, BOMBET USA HIROSHIMA
MED DET FØRSTE ATOMVÅPENET SOM ER BLITT BRUKT I MILITÆRHISTORIEN.
STALIN VAR FAST BESTEMT PÅ Å UTVIKLE SITT EGET ATOMVÅPEN SOM SVAR.
SOVJETISK ARKIVOPPTAK, CA. 1946
I FULLSTENDIG HEMMELIGHOLD, BEGYNTE SOVJETUNIONEN Å KONSTRUERE
SITT FØRSTE ATOMKRAFTVERK...
...MAJAK
Selv om Majak
bare er en fabrikk i Oziorsk,
har Majak historisk sett alltid vært viktigere enn byen.
Det var den 5. juli i 1947.
Jeg ble møtt på Kysjtym stasjon.
Klokken var rundt 23 på kvelden.
De kjørte meg...
BEBOER I OZIORSK
...i en ukjent retning.
De fortalte meg ikke hvor jeg ble ført.
Jeg trodde det skulle bli en fabrikk...
RUSSISKE ARKIVER, 2004
...i Kysjtym. Jeg innså...
...at det ikke var noen bedrifter der
som passet til min spesialisering.
Jeg begynte å bli bekymret.
Spesielt da vi passerte byens sentrum.
Så kjørte vi opp bakken til kirken...
...og skogen begynte.
Det var ingenting å se. Det var da jeg virkelig begynte å bli bekymret.
Jeg hadde en synkende følelse.
Hadde jeg blitt arrestert for noe?
Moren min kom hit i en alder av åtte,
med bestemoren min som var en kjemiingeniør.
Ble du oppkalt etter bestemoren din?
Ja, moren min kalte meg opp til ære for min bestemor.
Hvem sin mor var hun?
Mor fortalte meg at det var en veldig lang togtur.
Folk fortalte alle mulige skrønehistorier.
At det var en underjordisk by, og at de bodde under bakken.
Ingen visste noe.
For å bygge fabrikken,
brukte de tvangsarbeid fra fangeleirene
som konstruksjonsarbeidere.
De hentet også inn de fremste fysikerne fra hele landet.
Kjernefysikk hadde nylig hatt sin oppstandelse.
Det var for de beste og mest intelligente.
"FAREN" TIL DEN SOVJETISKE ATOMBOMBEN
Mor fortalte meg at bestemor jobbet
med Kurchatov for å produsere plutonium.
På den tiden
øste de det opp med skjeer.
Slik hun husket det.
Folk jobbet med plutonium med bare hendene.
Mange døde, så de måtte hente inn fler og fler mennesker.
Familier ble skapt...
...barn ble født.
Dette er hvordan byen ble en ordentlig by.
FOR Å HOLDE STEDENE SINE SKJULTE FRA FIENDEN,
BLE IKKE MAJAK OG BY NR. 40 PLASSERT PÅ NOE KART.
Alt var tungt kontrollert av Stalins hemmelige politi.
STALINS SJEF FOR DET HEMMELIGE POLITIET,
INSPISERER KONSTRUKSJONEN AV BY NR. 40, CA. 1947
Hvis noen nektet å jobbe, ble de ført til en fangeleir og henrettet,
fordi de ble introdusert til statshemmeligheter.
De hadde ikke noe valg.
Vi ble vant til faktumet at vi, som spillbrikker,
ble flyttet fra et sted til et annet.
Vi aksepterte det som en naturlig prosess...
...av sosialistkonstruksjon.
Skjønt, så klart,
situasjonen her var,
jeg ville sagt, som en fangeleir.
Når lot de folk
dra utenfor byen?
Jeg husker ikke nøyaktig,
men, jeg tror, etter åtte år.
Moren min fortalte meg
at folk som ble omplassert til Oziorsk
ble ansett som savnet av slektninger.
ANSETTELSESHISTORIKK
Selvsagt, det var et voldsomt hemmelighold.
De fikk ikke lov til å forlate byen,
fikk ikke lov til å skrive brev.
Det var som om de hadde forsvunnet i glemmeboken.
Folk som var torturert av krigen, hungersnød, fangeleirer,
ble ført til et sted
som føltes ut som paradis.
OZIORSK TEATER
Plutselig var det mat,
sosialt liv og underholdning.
Stillheten deres var betaling til staten
for et bedre liv.
De skapte sin egen ideologi:
"Vi er frelsere av verden, skapere av atomskjoldet."
Denne ideologien er det som holder dem i gang til den dag i dag.
Vi levde som velfødde dyr i en dyrehage.
Vi ble gitt alt.
Jeg lurte aldri på...
...hvorfor det var slik
og ingen forklarte meg hvorfor
vi var så heldige å leve slike lykkelige liv.
TIDLIGERE MAJAK-ARBEIDER
Vi hadde masse kielbasa, mat,
sportsklubber for barn, alt.
Vakkert!
Faren min tjente
nok penger til å gi familien alt.
Han hadde råd til å gi meg
en rubel om dagen til mat.
Vi hadde hauger med sjokolade hjemme.
Det kan du vedde på.
Det var derfor de kalte oss
"Sjokoladebarna."
Jeg fortalte ikke familien min...
...hvor jeg jobbet, eller hva jeg gjorde.
Jeg sa alltid til datteren min at
jeg jobbet på en sjokoladefabrikk.
Så jeg måtte alltid kjøpe god sjokolade...
...for å ta med til henne.
La meg fortelle deg om
harmen utenforstående har når de kaller oss "Sjokoladefolket".
Hvor priviligerte vi er og så videre.
Jeg kan si at i våre rekker,
fikk de gode penger, og gjør det fortsatt.
Vi er vant til det og det er slik vi vil leve.
De aller fleste vil ha det slik,
og et vil jeg og.
"BYENE..."
BYENE SOM FORTSATT IKKE ER PÅ KARTET.
SOVJETISKE ARKIVER, 1961
Oziorsk er en stor by.
Mine foreldres venner som bodde i byen Oziorsk
fortalte oss at deres liv var annerledes.
Og jeg kan komme på en episode
da jeg var syv, jeg var en førsteklassing på skolen.
De kom for å besøke oss, våre venner fra Oziorsk,
og de tok med en gave til meg.
Det var en haug med bananer.
For en som vokste opp som barn, i sovjettiden,
i byen Tsjeljabinsk,
var en haug med bananer som...
...en del av et eventyr.
Det var helt ut av denne verden.
Da jeg reiste ut av byen vår,
ble jeg sjokkert over at det var tomt i butikkene.
De hadde ikke brød,
pølser, eller melk.
De hadde tomme hyller.
Disse menneskene som bodde i Oziorsk,
de hadde ting som kaviar
og kondensert melk,
som virkelig var noe sjeldent
og noe som hvert barn i Sovjetunionen drømte om.
Du må forstå hvordan Sovjetunionen var da.
Det var prestisjefylt for dem å være her.
De følte seg ikke begrenset.
De hadde det beste de trengte.
Det var prestisjefylt. De hadde det beste.
Dessuten, forskere er besatt med det de driver med...
...å splitte atomer. Hvis de er fornøyde
med hvordan atomene splittes, vil de ikke legge merke til noe rundt dem.
Jeg kan fortelle en interessant historie.
Ikke en historie, et faktum.
En gang ble det sølt pulver...
...den radioaktive typen pulver.
Og faren min, som fulgte reglene,
bøyde seg ned, og uten verktøy, ingenting, samlet han pulveret med hendene sine.
Min far døde...
...av lungekreft i en alder av 55.
Jeg tror at en av faktorene som bidro til det
var at han inhalerte det pulveret.
BIRCH GROVE GRAVPLASS OZIORSK
Familien min flyttet
til By nr. 40, nå Oziorsk.
Det var mange dødsfall.
Vi kjente ikke til
årsaken da og hadde ikke etablert en sammenheng.
Men folk døde stort sett av kreftrelaterte sykdommer.
Den gang mistenkte vi så klart ikke
at byen...
...allerede var...
...uegnet for mennesker.
Flere av mine unge søskenbarn
døde...
...mellom alderne 18 og 38.
Slik var historiene.
Det var på en måte et slags heltemot.
Dette er ett av de tragiske tilfellene
da folk "brant" med entusiasme.
Men, jobben måtte bli gjort.
RUSSISKE ARKIVER, 1994
DIREKTØR, MAJAK
Absorbert i den kalde krigen...
...de som jobber med hovedoppgaven
om å skape et atomskjold...
De jobbet ærlig,
i god tro, uselvisk,
og var alltid stolte av å tilhøre denne industrien...
...og stolte av å jobbe for det første kjernekraftselskapet.
Det var det som ble etterspurt.
Det var under den kalde krigen.
Det var ikke vi som satte den i gang.
FØRSTE SOVJETISKE ATOMBOMBETESTEN MED KODENAVN FIRST LIGHTNING
AMERIKANSK TERMONUKLEÆR BOMBETEST MED KODENAVN CASTLE BRAVO
SOVJETISK TERMONUKLEÆR BOMBETEST MED KODENAVN TSAR-BOMBEN
Jeg vokste opp i Oziorsk.
Jeg fullførte skolen i Oziorsk.
KJERNEFYSIKER
Da jeg var et lite barn,
hadde vi bomberom til nødstilfeller.
Et bomberom for hver gruppe boliger.
SOVJETISKE SIVILFORSVARSINSTRUKSER
På skolen, helt fra første klasse,
lærte de oss hvordan man brukte bomberommene.
Etter som de utviklet atomvåpen...
...ble faren for en småskala atomkrig
eller en utilsiktet detonering ekte,
og mens atomkraftverk ble utviklet,
var en ulykke i kraftverket også mulig.
Jeg fikk en jobb med en eksperimentell forskningsstasjon her.
Det var et hemmelig institutt
for å studere virkningen av stråling
på helse og miljø.
I ni år var jeg leder for "Tsjernobyl-unionen" i Oziorsk.
TSJERNOBYL ATOMPLAN 26. APRIL, 1986
Til høyre...
...er senterblokk nummer fire.
Høyere!
Jøss, hold på det punktet.
Hold der røyken er!
En ulykke har inntruffet ved Tsjernobyl kjernekraftverk.
Tiltak blir gjort for å håndtere situasjonen,
og støtte blir gitt til de som er rammet.
Forskningen min ble plutselig...
...relevant, i kjølvannet av Tsjernobyl-ulykken,
da en stor befolkning
levde og drev gårder
i et forurenset område.
Denne ekspertisen ville bli nødvendig
i tilfellet av en lokal atomkrig.
Folk trengte å spise, de bodde i en radioaktiv sone.
Så det måtte bli utarbeidet metoder for å overleve.
Etter det, begynte jeg å jobbe
i organisasjonen "Planet of Hopes",
med Nadezhda Kutepova i Oziorsk.
OZIORSK (BY NR. 40)
Vi har en leksjon i dag.
Tar du ham? Det er onsdag.
Greit, ha det.
Far er syk.
Spis opp frokosten, ta på deg klær.
Far sier at han er syk.
Begge bestefedrene til Nadezhda sin sønn,
og faren hans også,
brukte mer enn et tiår
på å jobbe i Majak.
Som resultat, ble babyen født med et svakt immunforsvar.
Dette er helt klart et resultat av effekten til langsiktig stråling.
Kroppen hans jobbet på en måte som gjorde ham allergisk uansett hva han spiste.
Den tredje sønnen min hadde
en veldig alvorlig hudsykdom fra fødselen av.
De første to årene av hans liv,
var han dekket med arr,
og hudleger
fant ikke årsaken.
Nå er han bedre
og igjen vet jeg ikke hvorfor.
Hva om sønnen min gifter seg med en lokal jente
med tre generasjoner med de samme genfeilene?
Hva slags barnebarn vil jeg få?
Jeg skal gjøre alt som er mulig
for å hindre barna mine i å gifte seg i Oziorsk,
og fra å få barn her.
RUSSISKE ARKIVER, 1994
Da jeg jobbet på forskningsstasjonen,
skrev en klassekamerat avhandlingen sin...
...om virkningen av stråling
på framtidige generasjoner.
Jeg leste utkastene hennes
og det var mye data
om ulike typer sykdommer.
Men da den første avhandlingen hennes var klar og gitt ut som bok,
ble alle sykdommene utelatt og kun allergiene ble tatt med.
Det var definitivt press mot utgivelser...
RADIOISOTOP-ANLEGG
...om langsiktige helseeffekter av stråling...
...og hvordan stråling påvirker barn.
Dette var bare ikke tillat.
Moren min ga meg detaljerte instrukser,
da babyen min ble født...
...om gatene,
jeg burde ikke gå videre når jeg tok med babyen ut på en tur.
For eksempel, busstoppene der arbeidere fra Majak...
...går av på vei fra jobb...
...skulle bli unngått til en hver pris for å holde radioaktivt støv unna.
I fortiden, hadde byen
strenge radiologiske og sanitære kontroller.
Og hver gate ble grundig vasket på en bestemt dag i uken.
Tørre blader ble samlet,
gress ble klippet,
som hjalp med å takle småskalautslipp i luften.
Byen var under konstant sanitær kontroll.
MAJAK HELSESENTER
Vi hadde strenge standarder.
Etter å ha fått en dose radioaktivitet,
måtte du forlate stedet,
ta en pause,
dra på røykerommet.
Du ble ikke sendt hjem fordi
transporten jobbet kun på et bestemt tidspunkt.
Så hvis du dro for å gjøre noe annet...
...etter å ha jobbet på det såkalte
"skitne" stedet.
Den eneste "sikkerhetsventilen" de hadde
var å dra til en ølhall og sitte med et glass øl.
Øl ble ansett for å ha en terapeutisk rensende virkning.
Nå bryr ingen seg lenger.
Ferdighetene i selvkontroll av stråling er borte.
De nye myndighetene gjør ingenting.
De siste fem årene har vi ikke sett dem vaske gatene,
eller klippet gresset én gang.
IRTYASH-INNSJØEN OZIORSK
Du sitter i en bil og passerer
en spektakulær rekke med vakre innsjøer.
En innsjø er vakker, den neste er enda vakrere,
men så forteller de lokale deg at kallenavnet til denne sjøen er...
... "Dødens Innsjø"
eller en "Plutoniuminnsjø",
fordi det er så kraftig forurenset med plutonium.
Ingen adgang hverken med bil eller til fots
"PLUTONIUM INNSJØEN" STRØMMER INN I TETSJA, SOM ER REGIONENS
HOVEDKILDE TIL VANN OG ET AV DE MEST FORURENSEDE STEDENE PÅ JORDA.
I løpet av de første årene i drift,
da teknologien var ny
og eksperimentell,
brydde ingen seg om hva som kunne skje med miljøet.
Arbeiderne var ikke bekymret,
fordi de ble beordret til å bygge atombomben.
De gjorde det de ble beordret til.
RUSSISKE ARKIVER, 1993
Ingen trodde at avfallet
ville være radioaktivt i millioner av år.
Så de bare dumpet...
...avfallsproduktene fra kjemiske reaksjoner i elven.
TINGHUSET I OZIORSK
På begynnelsen av 90-tallet, når info om forurensning og ulykker dukket opp,
trodde jeg, som en typisk beboer i en lukket by,
at alle ville stenge vår gode fabrikk,
og vi er det gode folk som lagde atombomben.
Senere, da jeg møtte økologer fra den grønne bevegelsen,
da jeg så dokumentene med mine egne øyne,
da jeg så embetsmenn som sa helt forskjellige ting
i offentligheten enn det de fortalte oss...
...innså jeg at det bare var en løgn.
Den første godt dokumenterte katastrofen
blir offisielt kalt et uhell.
Men faktisk var det en planlagt dumping av høyst radioaktivt avfall
i Tetsja.
Den andre store ulykken skjedde i 1957...
...da en beholder med
flytende radioaktivt avfall eksploderte.
Dette er stedet i Majak der
en tank med flytende radioaktivt avfall eksploderte,
på en rolig kveld den 29. september, 1957.
Den dødelige radioaktive skyen
begynte å bevege seg i en nordøstlig retning.
Som resultat, ble et enormt område, 105 km langt og 9 km bredt,
forurenset med radionuklider.
Både mennesker og dyr ble ofre.
FARESONE
Tjuetre landsbyer måtte bli ødelagt. Mer enn 10000 mennesker
ble evakuert til trygge områder.
Hvor lenge kan vi bli på dette stedet?
Hvis vi beregner...
...med offisielt daglige normer...
...tjue sekunder.
Det er en radioaktiv elv.
Landsbykyrne
kommer ned til elva
og drikker vannet.
Hvis kyrne bare drakk,
hadde de fått mye mindre radionuklider.
KJERNEFYSIKER
Men kyrne går i elva, blander sedimentet...
...med de øvre lagene med klart vann.
Kyrne drikker det vannet og det kommer i melka.
Folk bruker melk til å lage
meieriprodukter...
...og drikker den også rå.
Så klart visste vi ikke noe om dette.
Vi pleide å svømme og fiske i den elven.
Jeg fant senere ut at
Det internasjonale atomenergibyrået
oppdaget strontium i Nordishavet.
Og så fant etterforskningen ut...
...hvor det strontiumet hadde kommet fra.
De sporet det
helt tilbake til Tetsja.
EN HALV MILLION MENNESKER BOSATT I OZIORSKREGIONEN
HAR BLITT UTSATT FOR FEM GANGER SÅ MYE
STRÅLING SOM DE SOM BLE BERØRT AV TSJERNOBYL.
Offisielt fikk faren min 600 røntgen
med stråling fra arbeidet sitt.
FARLIG OMRÅDE
Det er en veldig høy dose.
Offisielt fikk moren min 400 røntgen.
Moren min døde i en alder av 62.
Hun fikk magekreft. Hun ble operert, men døde.
Den tredje store ulykken skjedde i 1967, da Karatsjaj...
...der de dumpet og fortsatt dumper radioaktivt avfall,
tørket ut...
KARATSJAJ
...og skapte en støvstorm som forurenset et enormt område,
spesielt flere landsbyer ved elven Tetsja.
Kjølvannet av Majaks virksomhet
er virkelig katastrofalt.
En kan si at Majak ble bygd på døde
og ødelagte menneskekropper.
Du kommer tilbake, ikke sant?
Javisst. Jeg skal bare vise ham ut.
Nadezhda Kutepova er ikke redd for å gå mot
det folk flest rundt henne mener.
Hun var den første som la merke til
lovbrudd, og brudd på menneskerettigheter
ved behandling av mennesker.
Når jeg går ned korridoren forbi kontoret hennes,
ser jeg folk som venter på å treffe henne.
Når jeg går,
ser jeg mennesker.
Folk stoler virkelig på henne.
Oziorsk er ikke inkludert
i listen over byer som er forurenset av katastrofen i 1957.
Offisielt sett ble ikke Oziorsk påvirket. Så klart er ikke det sant
og alle vet det.
Antallet mennesker som staten er klare til å kompensere
- minker stadig. - Og vi dør.
Dette er politikken deres.
Vi fikk nylig besøk av et medlem i Statsdumaen.
Og han sa: "Dere er så mange!"
Jeg trodde problemet allerede hadde blitt løst.
Hva betyr det: "Problemet har blitt løst?"
At alle har dødd?"
Uansett, jeg har ingenting godt å fortelle dere.
Takk.
God morgen.
Jeg skal fortelle deg situasjonen nå, men, uheldigvis,
har jeg ingenting godt å fortelle deg.
Situasjonen med rettssakene har møtt en blindvei.
Komiteen er stengt.
Fra i morgen av, vil de ikke gi noe til noen.
Folk fra lukkede byer
er svært motvillige med å forsvare sine rettigheter i retten.
Folk er fortsatt redde,
og de går...
...kun til retten når de er i dyp fortvilelse.
Lukkede byer forestiller fortsatt Sovjetunionen.
I Sovjetunionen
ble den juridiske statusen til lukkede byer aldri definert.
Sovjetunionen hadde kommet langt under Mikhail Gorbatsjov sin ledelse.
Han snakket om perestrojka eller reform,
og glasnost, som betyr større ytringsfrihet.
MOSKVA AUGUST 1991
Den røde armé sine personellkjøretøy
blandet seg med rushtrafikken i Moskvas gater denne morgenen,
første tegn på statskuppet
som fjernet Mikhail Gorbatsjov fra makten.
Lenge leve Jeltsin!
I Jeltsins tid,
rundt 1996,
begynte ting å bedre seg...
...og gå tilbake til normalen.
Orden ble gjeninnført
og det var i Jeltsins tid
at Russland og dets lukkede byer
begynte å restrukturere for å bli kvitt
det gamle sovjetiske støvet.
La oss stå sterkt sammen.
De reaksjonære kreftene vil ikke passere!
ETTER OPPLØSNINGEN AV SOVJETUNIONEN,
BLE RUSSLANDS HEMMELIGE BYER PLUTSELIG
ANERKJENT SOM STEDER PÅ KARTET.
De lukkede byene fikk
sin juridiske status i 1994...
OZIORSK
...da, ved statlig dekret,
ble gitt offentlige navn.
Oziorsk ble offisielt gitt navnet Oziorsk
og byene ble plassert på kartet.
Men staten fant opp en smart måte
for å holde oss i juridisk limbo.
Vi tenkte ikke så mye over det,
men i 1994,
da byen vår fikk sin juridiske status,
fikk nyfødte fødselsattester
med Oziorsk som fødested.
Men alle født i Oziorsk før 1994
ble offisielt oppført som født i Tsjeljabinsk.
De kunne ikke utelukke muligheten
om at en katastrofe
ville jevne byen med jorden.
Så de registrerte oss på en måte
som kunne bli slettet lovlig om nødvendig.
Vi spurte registreringskontoret
i Tsjeljabinsk om å korrigere fødestedet vårt,
men vi var ikke engang oppført i arkivet deres.
De sa: "Beklager, du er ikke født i vår region."
- Kan jeg komme inn? - Ja.
Folk som registrerte fødested etter 2005, de eksisterer,
men nøler med å gå til retten fordi det ikke finnes presedens.
Du vil skape historie
som den første personen til å gå til søksmål i denne situasjonen,
og rettsavgjørelsen
i din sak vil bli presedensen i andre avgjørelser.
Så, jeg vil bli i historien for alltid?
For alltid, så klart. Hvordan ellers skapes historie, om ikke for alltid?
De kan anke,
men sannsynligheten er 70% mot det.
Jeg kan ikke garantere deg 100%.
Så, vi må bare vente.
Men, vi har kommet langt med dere.
Jeg har kommet hit i et år allerede.
La oss håpe de ikke anker.
Alt ser ut til å skje slik jeg fortalte deg.
Det virker.
Vel, vel.
Hun tar saker som er vanskelige å løse.
Hun tar på seg
andre folks problemer
og gir av sin tid til å løse dem.
Hun er en utrolig person
som gjør alt i sin virksomhet.
Det er kun to slike mennesker, meg selv og henne.
Ta vare på helsen din.
Greit, la oss dra.
Jeg må få ham til å kysse din hånd, også.
Jeg husker bølgen av anklager
etter at det ble åpnet en sak mot henne.
At hun gjorde ting feil,
at hun gikk mot Helsedepartementet
sin mening,
mot eksisterende normer.
At hun tok saker
over og forbi sine egenskaper.
Men hun begynte å løse dem.
Helt siden jeg startet
menneskerettighetsarbeidet mitt
og begynte å hjelpe mennesker som levde i forurensede områder,
har myndighetene
forfulgt meg og organisasjonen min.
Det var bare for to år siden at myndighetene
begynte å legge press på oss ved enhver anledning.
- Lim. - Vi limer det nå. Sitt.
Nå lager vi utklipp.
Det var konstante sjekker på organisasjonen vår.
År etter år gjorde de bokettersyn på oss,
de gjorde et boettersyn her om dagen.
Myndighetene besøker hjemmet mitt konstant
og besøker til og med barnet mitt i barnehagen.
Selv huseieren ba om
å si opp leiekontrakten vår.
"Han sa:" Jeg er ikke i mot det du gjør, og jeg vil gjerne at du blir.
Men jeg fikk en telefon og ble bedt om å kaste deg ut."
Når noen blir børsnotert,
er det mye lettere å erklære ham som en fiende og kjempe mot ham,
i stedet for å prøve å endre noe i systemet.
- Jeg lagde det først. - Ja, jeg hørte det.
MAJAK
I dag produserer Majak isotoper
til medisinindustrien og romfartsindustrien.
Men de gjør fortsatt noe
for landets forsvar, og det er en statshemmelighet.
Det er 14000 mennesker som jobber på Majak.
Hvis vi ganger det med tre,
og tar med en kone og et voksent barn,
blir det 42000 mennesker relatert til anleggene.
Pluss 28000 pensjonister.
Så det er 60000 mennesker
som er forbundet med Majak og vet om dens virksomhet.
Mesteparten av de som jobber på Majak,
med våpenproduksjon, de jobber med statshemmeligheter.
Hver av dem har
en FSB-betjent
som registrerer privatlivene deres.
Hvor de drar, hvem de møter,
hvor mye penger de bruker, hva de kjøper. De sjekker alt.
Det betyr at det faktisk kun handler om tankekontroll.
Hovedoppgaven deres er å tie dissidenter.
Å tie dissidenter,
å ikke bry seg om effektiv sikkerhet.
I DAG OPPBEVARER MAJAK ANSLAGSVIS
FEMTI TONN MED VÅPENPLUTONIUM OG
TRETTIÅTTE TONN MED HØYANRIKET URAN
Vi har FSM-enheten på Majak.
Soldatene våre...
MEDLEM AV DET RUSSISKE ATOMENERGI- SELSKAPET
...spesialsoldatene...
...vokter den forseglede omkretsen.
Og dette oppsettet
blir sjekket årlig av utvalgte inspeksjoner
som sørger for at alt er sikkert og holdt i god stand.
FOTGJENGERTILGANG TIL BY NR. 40 SKJULT KAMERA, NÅTID
DET HAR ALDRI VÆRT EN ENESTE SAK, MED UNNTAK AV LITVINENKO-DRAPET,
DER NOEN SPALTBARE MATERIALER KUNNE BLI SPORET TILBAKE
TIL SOVJETUNIONEN ELLER RUSSLAND.
Hvis, for eksempel,
du finner ut...
...at poloniumet som ble brukt
i Litvinenko-drapet i Storbritannia
kom fra Majak,
kan du være omtrent 100% sikker
på at materialet ble...
...sluppet ut via sikkerhetsportene,
og at det ble godkjent
av toppledelsen av Majak. 100% sikker.
Tidligere russisk spion, Alexander Litvinenko ble drept
av strålingsforgiftning som ledet til...
'Tusenvis satt i fare av atomangrep fra Putin'
...en tilsløring av relasjonene mellom London og Moskva.
Poloniumsporet gjennom London
innebærer at han ble forgiftet av polonium 210
som ble sluppet i teen hans.
Hvem enn som drepte Litvinenko
ville ha forventet at han skulle dø innen et par dager.
Det var kun fordi han døde tre uker senere
at legene hadde muligheten til å oppdage sannheten.
Hvis noen kommer hit med en koffert full av penger,
tar de telefonen og spør:
"Mr. Putin, kan vi klare dette?"
Penger ville ikke hatt noen betydning.
Dette blir ikke lenger målt i penger.
MOSKVA
Folk måtte vite hva som ble gjort,
hvilke risikoer det innebærer.
Etter Kysjtym-ulykken i 1957
og Tsjernobyl-ulykken i 1986,
har russere lært å ikke stole på staten.
I noen tilfeller har samfunnet rett,
fordi så fort du lyver vil ingen tro deg.
Historiske minner er en veldig viktig komponent...
RUSSLANDS PRESIDENT 29. AUGUST, 2014
...av kulturen vår, historien vår,
våre liv. Og selvsagt, vi burde også vurdere framtiden.
Jeg vil gjerne minne dere om
at Russland er en av de største atommaktene.
Dette er ikke bare ord, dette er ekte,
og vi forsterker våre styrker av kjernefysisk innkapsling.
De er mer kompakte nå,
men de er også mer effektive.
De er mer moderne.
De har moderne våpen.
Dette er ikke for å true noen.
Dette er kun for å føle oss beskyttet.
Vi vil ikke ha det, og vi kommer ikke til å gjøre det.
Selvsagt, vi burde alltid være klare til å drive unna enhver aggresjon,
ethvert angrep på Russland, uansett hvilken situasjon
våre partnerland er i.
De burde alltid forstå
at det er best å ikke bråke med oss.
Jeg elsker moderlandet mitt,
denne lille biten med land er mitt hjem.
Jeg hater denne regjeringen som eksisterer på landet mitt.
Jeg elsker disse trærne, disse soppene,
dette vannet, og fisken i det.
Men jeg kan ikke få fred med dette regimet.
Jeg kan ikke leve med dette.
Det er vanskelig for meg å se for meg
at staten, myndighetene,
fortsatt lar folk bo i det området.
Fordi, jeg mener, dette...
Dette er virkelig et mareritt.
Og jeg føler virkelig om...
Jeg tenker at det er en viss "blindhet" i vårt folk.
En viss stolthet...
...ikke uforklarlig.
"Vi er spesielle, vi er fra en lukket by..."
Faktisk er de vanlige mennesker,
ikke noen spesielle.
I virkeligheten er det vanskelig å dra
og det sto jeg ovenfor selv.
Hvis du redegjør for meningene til mange folk
og, som en journalist, snakker jeg med mange,
ønsker folk alltid å ha stabilitet.
"Det kan ha vært for det bedre, det kan ha vært for det verre,"
men bare la oss være i fred inntil videre, vær så snill.
"La meg leve i ro."
Jeg hadde alltid et indre ønske
om å bryte meg løs
fra denne innesperringen.
Dessverre, slik skjebnen ville ha det,
vil ikke byen la meg dra.
Uansett hvor mange ganger jeg prøver å dra, tilsynelatende for alltid,
fører skjebnen meg tilbake.
Så klart er jeg bekymret for sikkerheten min,
men jeg vet ikke hva jeg kan gjøre med det.
Jeg vil fortsette å hjelpe mennesker
som alle andre har avvist.
Vi skal jobbe bak fiendens rekker, slik våre partisanene gjorde under 2. VK.
SIDEN HENNES SISTE INTERVJU, HAR NADEZHDA KUTEPOVA
BLITT AVHØRT AV DET RUSSISKE HEMMELIGE POLITIET UNDER "UTENLANDSK AGENT" -LOVEN.
HUN BLE DERETTER ANKLAGET FOR INDUSTRIELL SPIONASJE OG KONSPIRERING
MOT DEN RUSSISKE ATOMINDUSTRIEN.
I OKTOBER 2015, FLYKTET NADEZHDA OG HENNES FIRE BARN FRA RUSSLAND
OG BLE GITT POLITISK ASYL I FRANKRIKE.
KJENTE LUKKEDE BYER I VERDEN:
RUSSLAND
KASAKHSTAN
USA (FORTID)
USA (NÅTID)
TIL MINNE OM MOR OG BROR