Lugnt.
Vakna.
Nina!
Klä på dig.
Fläckade du ner den?
Ska vi limma?
Limma?
Mitt namn är Nadezhda Kutepova
och jag kommer från Ozersk.
Jag föddes här.
"Min mamma brukade varna mig," Älskling, säg aldrig var du kommer från...
annars kommer en polisbuss att ta oss och du får aldrig se dina föräldrar igen."
De sa att vi bodde på ett hemligt ställe.
Det fanns spioner överallt som smög runt och samlade in information.
Min mamma sa,
"Låt statshemligheter förbli hemliga."
UNDER ANDRA VÄRLDSKRIGET PÅBÖRJADE BÅDE SOVJETUNIONEN OCH USA
TOPPHEMLIGA KÄRNVAPENPROGRAM.
OM DU INTE SKULLE SÄGA DET TILL STALIN, SÄG DET INTE TILL NÅGON
PRAT ÄR PROBLEM PRATA INTE
1944 BYGGDE USA DEN HEMLIGA STADEN RICHLAND, WASHINGTON
RUNT HANFORDS KÄRNKRAFTVERK
SOM PRODUCERADE PLUTONIUM FÖR ATOMBOMBER.
LÖST PRAT - en kedjereaktion för SPIONAGE
ETT ÅR SENARE, MED STULNA PLANER
FRÅN RICHLAND OCH HANFORD,
BÖRJADE SOVJETUNIONEN BYGGA SIN EGEN HEMLIGA ATOMSTAD...
SÖDRA URAL, RYSSLAND
1800 KM FRÅN MOSKVA
När jag som barn växte upp i staden Chelyabinsk,
kände jag till
att en annan värld existerade...
...en konstig plats, en stängd plats,
en topphemlig plats.
Staden hette Ozersk då
men jag hörde aldrig
det namnet som barn,
för alla kallade det Chelyabinsk-40...
eller City 40.
City nr 40 var vad alla kallade det.
Det var inte förrän 1994...
som jag förstod att det faktiskt var här
som de tillverkade plutoniumbomben.
RYSKA ARKIV, C. 1994
En stad i Södra Ural, Ryssland.
Den har en befolkning på nästan 100000.
Staden har gator, avenyer, parker och torg...
stadier, gym,
teatrar och museer.
Den påminner dig om någon lugn
semesterort, eller hur?
Mina föräldrar hade goda vänner
som bodde i Ozersk, eller i City nr 40.
De kom på besök
och berättade för oss att de bodde i en väldigt vacker stad.
Men vi besökte aldrig dem,
och mina föräldrar berättade för mig att det inte var möjligt
eftersom det var en väldigt speciellt plats
som inte kunde nås
med tåg eller buss från Chelyabinsk.
De sa att det var som
en en-vägs-grej,
så de kunde besöka oss,
men vi kunde aldrig se platsen där de bodde.
RYSKA ARKIV, 1993
Vad är dessa stänga städer?
Var enskild är som en stat i en stat.
Även inuti sådana inhägnade städer...
VLADIMIR KUZNETSOV, MEDLEM I RYSKA ATOMENERGI-KORPORATIONEN
...finns det separata anläggningar,
som också är inhägnade.
Folk i dessa städer
kan lämna staden,
men det kräver ett speciellt pass.
CITY 40 SÄKERHETSGRIND GÖMD KAMERA, IDAG
City 40 är
där nästan hela Rysslands reserv av kärnmaterial
ligger på lager.
Systemet hindrar alla försök
till obehörigt tillträde
i ett tidigt skede.
Obehörigt tillträde dit
kan inte ens tänkas på.
Jag läste om ett säkert tecken på hur du ser om någon är en terrorist.
De är vanligtvis klädda varmare än nödvändigt.
För att komma in där,
behöver man...
en fullskalig arméoperation,
med full angreppskraft, pansarvagnar och allt.
FILMTEAMET OCH FLERA KAMEROR
SMUGGLADES IN I CITY 40 MED HJÄLP AV INVÅNARE.
FÖR ATT SKYDDA DESSA LOKALINVÅNARE
SOM HJÄLPTE TILL ATT FILMA FÖLJANDE FILM
KAN FILMSKAPAREN INTE AVSLÖJA HUR DET GJORDES.
Det är en mysig stad.
Det är en mysig och vacker stad.
Men en stängd stad.
INVÅNARE OZERSK
Till exempel, det var problematiskt för er att komma in.
OBSERVERA!!! Inträde för utrikes medborgare är strängt förbjudet
utan speciellt tillstånd
Vår stad är en stad av intellektuella.
SERGEI KIRILLOV LOKAL JOURNALIST
Du kan inte köpa dem för något.
De får...
en bra utbildning.
Skolorna har gott om pengar.
De får även bra sjukvård,
även om den håller på att bli sämre.
Våra medborgare är vana vid det allra bästa.
En sluten stad innebär inte bara bekvämligheter i livet...
utan även säkerhet.
Här, i den här staden,
kan vi låta våra barn vara ute kl 23:00 utan oro...
något som folk i andra städer inte kan.
Deras barn måste hållas sällskap.
Folk som föddes här stannar här.
Vill du ha?
Lite mer.
Dela med din bror.
Var försiktig.
NADEZHDA KUTEPOVA, ADVOKAT FÖR MÄNSKLIGA RÄTTIGHETER
Du kommer bli smutsig.
Jag vill ha gräddfil.
Vilken gräddfil? Bara yoghurt.
Vi har slut på gräddfil. Vi får det ikväll.
Jag vill ha gräddfil.
Det är med hallon, titta.
Titta hur gott det är med hallon, va?
Vi har en kvinna här, Nadezhda Kutepova.
Hon är en människorättsaktivist...
som kämpar för att öppna staden.
Hon frågade mig en gång, "Är du inte bekymrad av taggtråden?"
"Den kränker dina rättigheter."
Jag sa till henne...
"Mina rättigheter är inte kränkta.
Läs mina läppar,"
som president Reagan sa
när de ställde för många frågor.
"Mina rättigheter är inte kränkta."
Jag gillar folk som är envisa och bestämda i sina positioner.
Men jag gillar inte galningar.
Jag jobbar inom två områden, mänskliga rättigheter i stänga städer...
och rättigheter för människor som påverkats av strålning.
Nadezhda,
trösta Romashov när han kommer,
Vi har ett terapeutiskt samtal med Romashov. Fick han domstolsbeslutet?
Nej. Idag kommer han att berätta allt.
Jag bad honom att komma.
De har gjort något. Stackarn.
Han bad mig ringa. Jag ringde domaren.
Det verkade som att hon skrev beslutet i det ögonblicket.
Och hon frågade mig,
"Nadezhda, snälla, förklara för mig..."
- Vem var det? - Vi säger inte vem det var. En domare.
Jag tänkte,
läs namnet på lagen!
Jag driver en organisation,
"Planet of Hopes", i Ozersk.
Myndigheterna erkänner oss inte officiellt,
eftersom vi är "stadens fiende".
Men när en stadsofficer,
eller deras vän eller släkting får allvarliga juridiska problem,
så kommer de till oss, för ingen annan hjälper till.
För många finns det ingen annan att anförtro sig till.
Jag jobbar i receptionen, tar emot folk.
Det är roligt att jobba med henne.
GALINA VASILIEVA, NADEZHDAS ASSISTENT
Hon har samma karaktär som jag.
Hon har ingen man, eller föräldrar.
Hon tar hand om allting... sitt jobb, sitt hem, sina barn.
Jag kan bara inte lämna den här personen.
Mina hälsa är inte så god, jag begravde min son, han gav mig ångest i två år.
Och, hur ska jag säga...
Jag har haft en Mayak-relaterad sjukdom sedan födseln.
Jag har ingen hälsa kvar.
Hon har hjälpt mig
och nu kan jag inte neka henne, jag hjälper henne.
Ozersk har varit en stängd stad från dag ett.
Från början letade Sovjetunionen
efter en plats för att tillverka plutonium för vapen.
En sådan plats hittades, en plats i skogen.
Jag minns, vi var i skolan. Det var 1990 eller 1989.
Vi gjorde oss redo för en resa.
En man kom till oss,
klädd i en högtidlig kostym,
och varnade oss,
"Ni är inte från Ozersk."
Ni är från Chelyabinsk.
Ni bor på Lenin Street.
För det finns fiender överallt, och de sover inte.
"Pratkvarnar hjälper fienden."
Vår stads förbjudna egenskap
fick människor att akta sig för främlingar.
Jag minns ett tillfälle
när min far åkte till en kurort.
En annan tågpassagerare frågade honom...
under en lång tid...
om hans stad, livet, och så vidare...
Pappa försökte bli av med honom genom att säga att han var född i Chelyabinsk.
Att han bodde på Lenin Street, och så vidare.
Vid nästa stopp, innan han gick, sa passageraren till honom,
"Bra. Du har inte avslöjat något om din stad."
"För vår stad accepterar inte förrädare."
6 AUGUSTI 1945 BOMBADE USA HIROSHIMA
MED DEN FÖRSTA ATOMBOMBEN ANVÄND I MILITÄRHISTORIA.
STALIN VAR FAST BESLUTEN ATT UTVECKLA SITT EGET KÄRNVAPEN SOM SVAR.
SOVIET ARKIVFOTO, C. 1946.
I TOTAL HEMLIGHET BÖRJADE SOVJETUNIONEN TILLVERKA
SITT FÖRSTA KÄRNKRAFTVERK...
Trots att Mayak
bara är en fabrik i Ozersk,
historiskt sett, har Mayak alltid varit viktigare än staden.
Det var den 5:e juli, 1947.
Jag möttes upp på Kyshtym-stationen.
Klockan var 11 på kvällen.
De körde mig...
OZERSK RESIDENS
i en okänd riktning.
De berättade inte vart de tog mig.
Jag trodde det skulle vara en fabrik...
RYSKA ARKIV, 2004
...i Kyshtym. Jag insåg...
att det inte fanns några företag där
som passade min specialisering.
Jag började oroa mig.
Speciellt när vi passerade genom stadens centrum.
De åkte upp för kullen till kyrkan...
och sedan började skogen.
Det fanns ingenting att se. Då började jag verkligen oroa mig.
Jag hade en sjunkande känsla.
Hade jag blivit arresterad för något?
Min mamma kom hit vid åtta års ålder,
med min mormor som var en kemisk ingenjör.
Fick du ditt namn från din mormor?
Ja, min mamma döpte mig efter min mormor.
Vems mamma var hon?
Mamma berättade att det var en väldigt lång tågresa.
Folk berättade alla möjliga skrönor.
Att det var en underjordisk stad, de skulle leva under jorden.
Ingen visste något.
För att bygga fabriken
använde de tvångsarbetare från fånglägren
som byggarbetare.
De tog även dit de bästa fysikerna från hela landet.
Kärnfysiken var fortfarande ny.
Den var för de bästa och smartaste.
IGOR KURCHATOV "FADER" TILL DEN SOVJETISKA ATOMBOMBEN
Mamma berättade att mormor jobbade
med Kurchatov för att producera plutonium.
På den tiden,
skopade de upp det med skedar.
Som hon kom ihåg det.
Folk jobbade med plutonium med sina bara händer.
Många dog, så de fick ta in mer och mer folk.
Familjer skapades...
barn föddes.
Det är så staden blev en riktig stad.
FÖR ATT HÅLLA PLATSEN HEMLIG FÖR FIENDEN,
PLACERADES INTE MAYAK OCH CITY 40 PÅ NÅGON KARTA.
Allting kontrollerades noga av Stalins hemliga polis.
LAVRENTIY BERIA, STALINS CHEF FÖR HEMLIGA POLISEN,
INSPEKTERAR KONSTRUKTIONEN AV CITY 40, C. 1947
Om någon vägrade jobba, togs de till ett fångläger och avrättades,
eftersom de hade introducerats till statshemligheter.
De hade inget val.
Vi vande oss vid faktumet att, precis som redskap,
flyttades vi från en plats till en annan.
Vi accepterade det som en naturlig process...
av socialistisk uppbyggnad.
Men, så klart,
var situationen här,
skulle jag säga, som ett fångläger.
När lät de folk
gå utanför staden?
Jag minns inte exakt,
men, jag tror, efter åtta år.
Min mamma berättade för mig
att folk som flyttades till Ozersk
räknades som saknade av släktingar.
Anställningshistorik
Det fanns en fruktansvärd sekretess.
De fick inte lämna staden,
fick inte skriva brev.
Det var som om de försvann in i glömska.
Människor torterade av krig, svält, fångläger
togs till en plats
som kändes som paradiset.
OZERSKS TEATER
Helt plötsligt fanns det mat,
umgänge och underhållning.
Deras tystnad var betalning till staten
för ett bättre liv.
De skapade sin egen ideologi,
"Vi är världens räddare, skaparna av kärnskölden."
Denna ideologi är vad som fått dem att fortsätta tills denna dag.
Vi levde som välgödda djur på ett zoo.
Vi fick allting.
Jag undrade aldrig...
varför det var så
och ingen förklarade för mig
varför vi hade turen att leva så lyckliga liv.
KÄRNFORSKARE TIDIGARE MAYAK-ARBETARE
Vi hade gott om kielbasa, mat,
sportklubbar för barn, allting.
Vackert!
Min far tjänade
tillräckligt med pengar för att ge familjen allt.
Han hade råd att ge mig
en rubel till mat varje dag.
Vi hade högar med choklad hemma.
Det kan du slå vad om.
Det är därför de kallade oss
"Chokladbarn".
Jag berättade inte för min familj...
var jag jobbade, vad jag gjorde.
Jag sa alltid till min dotter
att jag jobbade i chokladfabriken.
Så jag var alltid tvungen att köpa god choklad...
att ge henne.
Låt mig berätta om
hatet utomstående hade, de kallade oss "Chokladfolk".
Hur privilegierade vi var och så vidare.
Jag kan säga att i våra led,
tjänade de bra pengar och gör fortfarande det.
Vi är vana vid det och det är så här vi vill leva.
Majoriteten av folket vill ha det såhär,
och jag med.
"STÄDERNA..."
"STÄDERNA SOM FORTFARANDE INTE FINNS PÅ KARTAN"
SOVJETS ARKIV, 1961
Ozersk är en stor stad.
Mina föräldrars vänner som bodde i Ozersk
berättade att deras liv var annorlunda.
Jag minns en tid
när jag var sju, jag gick i första klass.
De kom och besökte oss, våra vänner från Ozersk,
och de köpte en present till mig.
Det var en massa bananer.
För någon som växte upp som barn, under Sovjet-tiden,
i staden Chelyabinsk,
var en klase bananer som...
en del av en saga.
Det var inte av denna värld.
När jag reste ut ur vår stad,
var jag förvånad att dom inte hade något i affärerna.
Det fanns inget bröd,
ingen korv, ingen mjölk.
De hade tomma hyllor.
De som levde i Ozersk,
hade saker som kaviar
och kondenserad mjölk,
vilket verkligen var ovanligt
och något som varje unge i Sovjetunionen drömde om.
Du måste förstå hur Sovjet var på den tiden.
Det var prestigefyllt för dem att vara här.
De kände sig inte begränsade.
De hade det bästa de behövde.
Det var prestigefyllt. De hade det bästa.
Dessutom är forskare besatta med vad de gör...
dela atomer. Om de är nöjda
med hur atomerna delar sig, bryr de sig inte om något annat.
Jag kan berätta en intressant historia.
Inte en historia, utan fakta.
En gång spilldes det pulver...
radioaktivt pulver.
Min far, som följde partireglerna,
böjde sig ner utan verktyg, ingenting, samlade upp pulvret med händerna.
Min far dog...
av lungcancer när han var 55.
Jag tror att en av faktorerna som bidrog till det
var att han andades in det där pulvret.
KYRKOGÅRDEN BIRCH GROVE OZERSK
Min familj flyttade
till City 40, nu Ozersk.
Det var många dödsfall.
Vi visste inte
anledningen då och hade inte förstått kopplingen.
Men de flesta dog av cancerogena sjukdomar.
Självklart misstänkte vi inte
att staden då...
redan var...
opassande för människor.
Flera av mina unga kusiner
dog...
mellan åldern 18-38.
Sådana var historierna.
På sätt och vis var det en form av heroism.
Det här är en av de tragiska fallen
där folk "brann" av entusiasm.
Men, jobbet behövde göras.
RYSKA ARKIV, 1994
VIKTOR FETISOV, DIREKTÖR, MAYAK (1989-1999)
Uppslukade i Kalla Kriget...
de som jobbade på sin huvuduppgift
att skapa en kärnkraftsköld...
De jobbade ärligt,
i god tro, osjälviskt,
och var stolta att tillhöra denna industri...
och stolta att jobba vid den första kärnkraftsverksamheten.
Sådan var efterfrågan på den tiden.
Det var Kalla Krigets tid.
Det var inte vi som påbörjade det.
FÖRSTA SOVJETISKA ATOMBOMBSTESTET KODNAMN "FIRST LIGHTNING"
AMERIKANSKT TERMISK ATOMBOMBSTEST KODNAMN "CASTLE BRAVO"
SOVJETISKT TERMISK ATOMBOMBSTEST KODNAMN "THE TSAR BOMB"
Jag växte upp i Ozersk.
Jag gick ut skolan i Ozersk.
NATALIA MANZUROVA KÄRNKRAFTSFORSKARE
När jag var ett litet barn,
hade vi skyddsrum vid nödfall.
Ett skyddsrum för ett par bostadshus.
SOVJET CIVILFÖRSVARSINSTRUKTIONER
I skolan, från första klass,
lärde de oss hur man använder skyddsrummen.
När de utvecklade kärnvapen...
blev faran för småskaligt kärnvapenkrig
eller en oavsiktlig explosion verklig,
och när kärnkraftverk utvecklas,
blev kraftverksolyckor också möjliga.
Jag fick ett jobb på en experimentell forskningsstation här.
Det var en hemlig inrättning
för att studera strålningens påverkan
på hälsa och miljö.
I nio år var jag chef för "Tjernobylunionen" i Ozersk.
TJERNOBYLS KÄRNKRAFTVERK 26 APRIL, 1986
Till höger...
finns centralblock nummer fyra.
Högre!
Håll kvar där.
Håll där röken är!
En olycka har skett på Tjernobyls kärnkraftverk.
Åtgärder tas för att hantera situationen,
och hjälp ges till de som påverkats.
Min forskning, blev plötsligt...
relevant i svallvågorna efter Tjernobylkatastrofen,
när en stor befolkning
levde och brukade jorden
i ett förorenat område.
Denna expertis skulle bli nödvändig
vid händelse av ett kärnvapenkrig.
Folk behöver äta, de bor i en radioaktiv zon.
Så metoder för överlevnad behövde planeras.
Efter det började jag jobba
i organisationen "Planet of Hopes",
med Nadezhda Kutepova i Ozersk.
Vi har en lektion idag.
Vill du ta honom? Det är onsdag.
Okej, hejdå.
Pappa är sjuk.
Ät upp din frukost, klä på dig.
Pappa säger att han är sjuk.
Nadezhdas sons morfar och farfar,
och hans pappa,
arbetade mer än ett decennium
vid Mayak.
Som resultat föddes barnet med ett svagt immunsystem.
Det är tydligt att det är ett resultat av strålning under lång tid.
Hans kropp fungerade så att all mat leder till allergier för barnet.
Min tredje son hade
en väldigt allvarlig hudsjukdom från födseln.
De två första åren av sitt liv,
var han täckt av sårskorpor
och dermatologer
kunde inte hitta orsaken.
Nu är han bättre
och återigen vet jag inte varför.
Vad händer om min son gifter sig med en lokal flicka
med tre generationer av samma genetiska problem?
Vilken typ av barnbarn kommer jag att få?
Jag kommer att göra allt som är möjligt
för att hindra mina barn från att gifta sig i Ozersk,
och från att skaffa barn här.
RYSKA ARKIV, 1994
När jag arbetade på forskningsstationen,
skrev en klasskamrat sin avhandling...
om effekterna av strålning
för kommande generationer.
Jag läste hennes utkast
och det fanns en hel del data
om olika typer av sjukdomar.
Men när hennes avhandling var klar och publicerad som en bok,
hade alla sjukdomar tagits ut och bara allergierna fanns kvar.
Det var definitivt tryck mot publikationer...
RADIOISOTOP-KRAFTVERK
...gällande långsiktiga hälsoeffekter av strålning...
och hur strålning påverkar barn.
Det var inte tillåtet.
Min mamma gav mig detaljerade instruktioner,
när mitt barn föddes...
om gatorna,
som jag inte borde gå på när jag tog barnet på en promenad.
Exempelvis busshållplatser där arbetare från Mayak...
skulle stiga av efter jobbet...
skulle absolut undvikas för att hålla radioaktivt damm borta från hemmet.
Förr i tiden hade staden
strikta radiologiska och sanitära kontroller.
Varje gata städades noggrant en viss dag varje vecka.
Torra löv samlades upp,
gräset klipptes,
vilket hjälpte till att samla in småskaliga luftburna utsläpp.
Staden var under konstant sanitär kontroll.
MAYAK HÄLSOCENTER
Du vet, vi hade strikta standarder.
Efter att du fått en dos radioaktivitet,
var du tvungen att lämna platsen,
ta rast,
gå till rökrummet.
Du skickades inte hem
eftersom transport endast fungerade en viss tid.
Så man gick och gjorde något annat...
efter att arbeta i det så kallade
"smutsiga" stället.
Den enda "säkerhetsventil" de hade
var att gå till en ölhall och sitta med en mugg öl.
Öl ansågs ha en terapeutiskt renande effekt.
Nu bryr sig ingen längre.
Kunskaperna om självkontroll av strålning är förlorade.
De nya myndigheterna gör inget.
De senaste fem åren har jag inte sett dem tvätta gatorna,
eller ta bort gräs, en enda gång.
IRTYASH-SJÖN OZERSK
Du åker i en bil och du passerar
en spektakulär rad av vackra sjöar.
Den första sjön är vacker, den andra ännu mer så,
men lokalbefolkningen säger att sjön kallas...
"Dödssjön"
eller "Plutoniumsjön",
eftersom den är förorenad av plutonium.
Inget intrång, varken med bil eller till fots
"PLUTONIUMSJÖN" GÅR TILL TECHA-FLODEN, REGIONENS
HUVUDKÄLLA TILL VATTEN OCH EN AV VÄRLDENS MEST FÖRORENADE PLATSER.
Under de tidiga åren
när teknologin var ny
och experimentell,
brydde sig ingen vad som kunde hända med miljön.
Arbetarna brydde sig inte,
för de var beordrade att bygga en atombomb.
De gjorde vad de blev tillsagda att göra.
IRTYASH-SJÖN RYSKA ARKIV, 1993
Ingen trodde att avfallet
skulle vara radioaktivt i flera miljoner år.
Så de bara dumpade...
biprodukterna från kemiska reaktioner i floden.
OZERSKS TINGSHUS
Under tidigt 90-tal, när informationen om föroreningar och olyckor dök upp,
trodde jag, som en typisk medborgare i en stängd stad,
att alla ville stänga vår fina fabrik,
och att vi var bra folk som gjorde atombomben.
Senare, när jag träffade ekologer från den gröna rörelsen,
när jag såg dokumenten med egna ögon,
när jag såg regeringstjänstemän säga helt andra saker
till allmänheten än vad de sa till oss...
förstod jag att allt var en lögn.
Den första stora dokumenterade katastrofen
kallas officiellt för en olycka.
Men det var en planerad dumpning av radioaktivt avfall
i floden Techa.
Den andra stora olyckan skedde 1957...
när en underjordisk container
med flytande radioaktivt avfall exploderade.
Det är på den här platsen vid Mayak som,
en lugn kväll, 29 september 1957,
en tank med flytande kärnavfall exploderade.
Det dödliga radioaktiva molnet
började röra sig i nord-östlig riktning.
Till följd av detta blev ett stort område, 105 km långt och 9 km brett,
förorenat med radionuklider,
Både folk och djur blev offer.
FAROZON
23 byar fick förstöras. Mer än 10000 människor
evakuerades till säkra områden.
Hur länga kan vi stanna på den här platsen?
Om vi räknar...
med officiella dagliga normer...
20 sekunder.
Det finns en radioaktiv flod.
Boskapen i byn
går till floden
och dricker vattnet.
Om boskapen bara drack,
skulle de få mycket färre radionuklider.
NATALIA MANZUROVA KÄRNKRAFTSFORSKARE
Men boskapen går ner i floden, blandar sedimentet...
med det övre skiktet av rent vatten.
Boskapen dricker det vattnet och får det i sin mjölk.
Folk använder den mjölken för att göra
mjölkprodukter...
och dricker den rå.
Självklart visste vi ingenting om detta.
Vi brukade simma och fiska i den floden.
Jag fick senare reda på
att Internationella atomenergiorganet
upptäckt strontium i Ishavet.
Och sedan upptäckte undersökningen...
var det strontiumet hade kommit från.
De spårade det
hela vägen tillbaka till floden Techa.
EN HALV MILJON MÄNNISKOR SOM LEVER I OZERSK-REGIONEN
HAR UTSATTS FÖR FEM GÅNGER SÅ MYCKET
STRÅLNING SOM DE SOM PÅVERKATS AV CHERNOBYL.
Officiellt har min far fått 600 röntgen
av strålning från sitt arbete.
FARLIG PLATS
Det är en väldigt hög dos.
Min mor fick 400 röntgen, officiellt.
Min mor dog vid 62 års ålder.
Hon fick magcancer. Hon opererades, men dog.
Den tredje stora olyckan skedde 1967, när Karachay-sjön
där de dumpade och fortfarande dumpar radioaktivt avfall,
torkade ut...
KARACHAY-SJÖN
...och skapade en sandstorm som förorenade ett stort område,
i synnerhet flera byar vid floden Techa.
Efterdyningarna av Mayaks verksamhet
är verkligen katastrofal.
Man kan säga att Mayak byggdes på döda
och förstörda människokroppar.
Du kommer tillbaka, eller hur?
Självklart. Jag ska bara följa honom ut.
Nadezhda Kutepova är inte rädd för att gå emot
åsikterna från majoriteten av människor runt henne.
Hon var den första att se
lagöverträdelser, och kränkningar av de mänskliga rättigheterna
vid behandlingen av människor.
När jag går ner i korridoren förbi hennes kontor,
ser jag dem som väntar på att träffa henne.
När jag går,
ser jag människor.
Människor litar verkligen på henne.
Ozersk ingår inte
i listan över städer förorenade av katastrofen 1957.
Officiellt påverkades inte Ozersk. Naturligtvis är det inte sant
och alla vet det.
Antalet personer staten är redo att kompensera
- minskar allt mer. - Och vi dör.
Detta är deras politik.
Nyligen fick vi besök av en medlem från State Duma.
Och han sa, "Ni är så många!"
Jag trodde att problemet redan hade lösts."
Vad betyder det, "Problemet hade redan löst?"
Att alla hade dött?
Hur som helst, jag har inget bra att säga till dig.
Tack.
God morgon.
Jag ska berätta situationen nu, men tyvärr,
har jag inget bra att säga till dig.
Situationen med rättsfallen är i en återvändsgränd.
Utskottet är stängt.
Från i morgon, kommer de inte bevilja någon något.
Folk från stängda städer
försvarar sina rättigheter i domstol mycket motvilligt.
Människor är fortfarande rädda,
och de går...
till domstolen endast när de är i djup förtvivlan.
Stängda städer liknar fortfarande Sovjetunionen.
I Sovjetunionen,
definierades aldrig den rättsliga statusen för stängda städer.
Sovjetunionen hade kommit långt under ledning av Michail Gorbatjov.
Han talade om perestrojka eller reformer,
och glasnost, vilket betyder större yttrandefrihet.
MOSKVA AUGUSTI 1991
Tillsammans med rusningstrafiken,
Röda arméns bepansrade trupptransport- fordon på gatorna i Moskva i morse,
det första tecknet på statskuppen
som tog bort Michail Gorbatjov från makten.
Länge leve Jeltsin!
Under Jeltsins tid,
runt 1996,
började saker att förbättras...
och återgå till det normala.
Ordning återinfördes
och det var under dessa Jeltsin-tider
som Ryssland och dess stängda städer
började omorganiseras för att bli av med
det gamla Sovjet-dammet.
Låt oss hålla ihop.
De reaktionära krafterna kommer inte förbi!
EFTER SOVJETUNIONENS UPPLÖSNING
BLEV RYSSLANDS HEMLIGA STÄDER PLÖTSLIGT
ERKÄNDA SOM PLATSER PÅ KARTAN.
De stängda städerna fick
sin juridiska status 1994...
...när de, av statliga dekret,
fick allmänna namn.
Ozersk blev officiellt Ozersk
och städerna märktes ut på kartan.
Men staten uppfann ett smart sätt
att hålla oss i juridisk limbo.
Vi tänkte inte mycket på det,
men 1994...
när vår stad fick sin juridiska status,
fick nyfödda födelseattester
som angav Ozersk som deras födelseort.
Men alla födda i Ozersk innan 1994
listades officiellt som födda i Chelyabinsk.
De kunde exkludera möjligheten
att en katastrof
skulle förinta staden från jordens yta.
Så de registrerade oss på ett sätt
så att de juridiskt kunde ta bort oss vid behov.
De bad registreringskontoret
i Chelyabinsk att rätta till vår födelseort,
men vi var inte ens listade i deras arkiv.
De sa, "Tyvärr, du föddes inte i vår region."
- Får jag komma in? - Ja.
Personer som registrerade födelseort efter 2005, de finns,
men tvekar att gå till domstol eftersom det inte finns några prejudikat.
Du kommer att göra historia
som den första personen som stämmer någon i den här situationen,
och beslutet från domstolen
i ditt fall blir prejudicerande i andra beslut.
Så jag kommer att vara i historien för alltid?
För evigt, naturligtvis. Hur görs annars historia, om inte för evigt?
De kan överklaga,
men sannolikheten är 70 procent mot det.
Jag kan inte garantera dig 100 procent.
Så vi kan bara vänta.
Men, har vi kommit långt med dig.
Jag har kommit hit i ett år redan.
Låt oss hoppas att de inte överklagar.
Allt verkar hända på det sättet som jag sa till dig.
Det fungerar.
Nåja.
Hon tar fall som är svåra att lösa.
Hon tar till sig
andra människors problem
och erbjuder sig att lösa dem.
Hon är en otrolig person
som gör allting till sitt ärende.
Det finns bara två sådana människor, jag och hon.
Ta hand om din hälsa.
Okej, vi går.
Jag ska få honom att kyssa din hand också.
Jag minns vågen av anklagelser,
efter att ett fall inleddes mot henne.
Att hon gjorde saker felaktigt,
att hon motsatte sig åsikter
från hälsoministeriet,
mot befintliga normer.
Att hon tog fall
över sin förmåga.
Men hon började lösa dem.
Ända sedan jag började
min verksamhet för mänskliga rättigheter
och började hjälpa människor som bor i de förorenade områdena,
har myndigheterna
förföljt mig och min organisation.
Det var två år sedan myndigheterna
började sätta press på oss vid varje steg.
- Lim. - Vi limmar nu. Sitt.
Nu ska vi klippa ut.
Vår organisation kontrollerades ständigt.
År efter år, utför de skatteinspektioner,
nyss utförde de en skattekontroll.
Myndigheterna besöker ständigt mitt hem
de besöker också mitt barn på dagis.
Till och med vår hyresvärd bad om
att avsluta vårt hyresavtal.
Han sa, "Jag är inte emot vad du gör, och jag skulle vilja att du stannar."
"Men jag fick ett telefonsamtal och bedd att sparka ut dig."
När någon går till allmänheten,
är det mycket lättare att göra en fiende av, och bekämpa honom,
i stället för att försöka ändra något i systemet.
- Jag gjorde det först. - Jo, jag hörde det.
Idag producerar Mayak isotoper
för läkemedels-och rymdindustrin.
Men de gör fortfarande något
för landets försvar och det är en statshemlighet.
14000 personer arbetar på Mayak.
Om vi multiplicerar det med tre,
en fru och ett vuxet barn,
blir det 42000 personer relaterade till anläggningarna.
Plus 28000 pensionärer.
Så det finns 60000 personer
som är kopplade till Mayak och informerade om dess verksamhet.
De flesta av dem som arbetar vid Mayak,
vid vapenproduktionen, de arbetar med statshemligheter.
Var och en av dem har
en FSB-officer
som registrerar deras privatliv.
Vart de går, vem de träffar,
hur mycket pengar de spenderar, vad de köper. De kontrollerar allt.
Det betyder att i själva verket handlar det bara om tankekontroll.
Kärnan i deras arbete är att tysta oliktänkande.
Att tysta oliktänkande,
inte att bry sig om effektiv säkerhet.
IDAG FÖRVARAR MAYAK UNGEFÄR
50 TON MILITÄRT PLUTONIUM
38 TON HÖGANRIKAT URAN.
Vi har FSM-enheten vid Mayak.
Våra trupper...
VLADIMIR KUZNETSOV - MEDLEM I DEN RYSKA ATOMENERGIKORPORATIONEN
specialtrupper...
vaktar det stänga området.
Och denna anläggning
kontrolleras årligen via speciella inspektioner
som ser till att allting är säkert och hålls i ordning.
INGÅNG TILL FOTS CITY 40 DOLD KAMERA, NUTID
DET HAR ALDRIG FUNNITS ETT ENDA FALL MED UNDANTAG FÖR LITVINENKO-MORDET,
DÄR NÅGOT KLYVBART MATERIAL HAR KUNNAT SPÅRATS TILLBAKA
TILL SOVJETUNIONEN ELLER RYSSLAND.
Om du, till exempel,
får reda på...
att poloniumet som användes
i Litvinenko-mordet i Storbritannien
kom från Mayak,
kan du vara nästan 100 procent säker
att materialet...
kom ut genom säkerhetsgrinden,
och att det var sanktionerat
av toppledningen i Mayak. 100 procent säkert.
Den före detta ryska spionen Alexander Litvinenko dödes
av radioaktiv förgiftning vilket ledde till...
"Tusentals riskeras av Putins kärnvapenattack"
...försvårade förbindelser mellan London och Moskva.
Poloniumspåret genom London
antyder att han blev förgiftad av polonium 210
som lades i hans te.
Den som dödade Litvinenko
skulle ha förväntat sig att han skulle dö inom några dagar.
Det var bara för att han dog tre veckor senare
som läkarna hade chansen att ta reda på sanningen.
Om någon kommer hit med en resväska full med pengar,
kommer de att plocka upp telefonen och fråga,
"Putin, kan vi göra det?"
Pengar spelar ingen roll.
Det mäts inte i pengar längre.
MOSKVA
Människor behöver veta vad som görs,
vilka risker som är inblandade.
Efter Mayak-katastrofen 1957
och Tjernobylolyckan 1986,
har ryssarna lärt sig att inte att lita på staten.
I vissa fall har samhället rätt,
eftersom när du väl har ljugit kommer ingen att tro dig.
Historiska minnen är en mycket viktig komponent...
VLADIMIR PUTIN, RYSSLANDS PRESIDENT, 29 AUGUST 2014
...av vår kultur, vår historia,
våra liv. Och naturligtvis bör vi också tänka på framtiden.
Jag skulle vilja påminna dig,
Ryssland är en av de största kärnvapenmakterna.
Detta är inte bara ord, detta är verkligt,
och vi stärker våra styrkor med nukleär uppdämning.
De är mer kompakta nu,
men de är också mer effektiva.
De är mer moderna.
De har moderna vapen.
Detta är inte att för hota någon.
Detta är bara för att vi ska känna oss skyddade.
Vi vill inte ha det, och vi kommer inte att göra det.
Naturligtvis bör vi alltid vara redo att avvärja eventuella aggressioner,
alla angrepp på Ryssland, oberoende av situationen
våra partnernationer är i.
Bör de alltid inse
att det är bättre att inte jävlas med oss.
Jag älskar mitt moderland,
denna lilla bit mark som är mitt hem.
Jag hatar denna regering som existerar på min mark.
Jag älskar dessa träd, dessa svampar,
detta vatten, fisken i det.
Men jag kan inte ha frid med denna regim.
Jag kan inte leva med detta.
Det är svårt för mig att föreställa mig
att staten, myndigheterna,
fortfarande tillåter människor att leva i det området.
Eftersom, jag menar, det...
Detta är verkligen en mardröm.
Och jag känner verkligen...
Jag tror att det finns en viss "blindhet" bland vårt folk.
En viss stolthet...
inte oförklarlig.
"Vi är speciella, vi är från en stängd stad..."
I själva verket är de vanliga människor,
inget speciellt.
I själva verket är det svårt att lämna den
och jag insåg det själv.
Om du räknar med yttranden från många människor
och, som journalist, pratar jag med många,
vill folk alltid ha stabilitet.
"Det kan göra saken bättre, det kan vara den sämre,"
men bara lämna oss ifred, tack.
"Låt mig leva lugnt."
Jag har alltid haft en inre önskan
att frigöra mig
från denna inspärrning.
Tyvärr, som ödet visat,
kommer inte denna stad att låta mig gå.
Oavsett hur många gånger jag försöker åka, till synes för evigt,
för ödet mig tillbaka.
Naturligtvis, oroar jag mig för min säkerhet,
men jag vet inte vad jag ska göra åt det.
Jag vill fortsätta hjälpa människor
som alla andra har vänt bort.
Vi arbetar bakom fiendens linjer som våra förkämpar gjorde under andra världskriget.
SEDAN HENNES SENASTE INTERVJU FÖRHÖRDES NADEZHDA KUTEPOVA
AV DEN HEMLIGA TYSKA POLISEN UNDER DERAS LAG OM "UTLÄNDSKA AGENTER"
HON ANKLAGELSES DÄREFTER FÖR INDUSTRI- SPIONAGE OCH FÖR ATT HA KONSPIRERAT
MOT DEN RYSKA KÄRNKRAFTSINDUSTRIN.
I OKTOBER 2015 FLYDDE NADEZHDA OCH HENNES FYRA BARN FRÅN RYSSLAND
OCH BEVILJADES POLITISK ASYL I FRANKRIKE.
KÄNDA STÄNGDA STÄDER I VÄRLDEN:
RYSSLAND
KAZAKSTAN
MOLDAVIEN
USA (FÖRE DETTA)
USA (NUTID)
I MINNET AV MIN MOR OCH BROR