‫- מטריקס -‬
‫- התחייה -‬
‫- מודאל 101 נפרץ -‬
‫סיק, אני בפנים.‬ ‫-קפטן.‬
‫צדקת. חלון הגג באמת היה שמשה.‬
‫יש פה הפרעה רצינית.‬
‫משונה. זה מין מודאל.‬
‫נראה כמו קוד ישן.‬
‫הוא נראה מוכר מאוד.‬
‫שלחי מיקום. אקרא לגיבוי.‬
‫אבדוק את זה.‬ ‫-באגס?‬
‫אם הגנרל תגלה שחיטטנו...‬
‫הצצה קטנה לא תזיק.‬
‫שמעת את זה?‬
‫לעזאזל. נראה לי שאיתרו את האות.‬
‫באגס, נראה לי שזו מלכודת.‬
‫באגס!‬
‫עצרי! אל תזוזי!‬
‫אנחנו נירה!‬
‫לאט לאט, תרימי ידיים.‬
‫- מלון לב העיר -‬
‫הנה זה בא.‬
‫היי, לאן אתם הולכים?‬
‫הזהירו אותך, סגן.‬
‫נראה לי שנוכל להתמודד עם ילדה קטנה אחת.‬
‫אתם מבזבזים את הזמן!‬ ‫האנשים שלי מורידים אותה ברגע זה.‬
‫לא, סגן...‬
‫האנשים שלך כבר מתים.‬
‫סיק, אתה איתי?‬
‫הקוד הישן מתרסק כל הזמן.‬
‫ההקרנה שלך נקטעת. תעבור לשמע.‬
‫באגס, זו הפרה ישירה של נהלי הגנרל.‬
‫אני יודעת, אני יודעת.‬
‫אבל משהו קורה כאן.‬
‫משהו חשוב.‬
‫לעזאזל.‬
‫אנחנו יודעים מה יקרה עכשיו.‬
‫היא תכסח להם את הצורה.‬
‫עכשיו היא מתקשרת.‬
‫איתרו את הקו.‬
‫ואז...‬ ‫-אז היא נסה על חייה.‬
‫יש סוכנים?‬
‫אני מכירה את הסיפור.‬
‫ככה הכול התחיל.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫כאן הוא התחיל.‬
‫נראה לך שהמודאל הזה הוא לופ?‬ ‫או מודאל אימונים?‬
‫מין מחולל רצפים שמפתח תוכנה. לאיזו מטרה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אבל אני עומדת לגלות.‬
‫טוב.‬
‫דז'ה-וו חזק ועדיין, זה בבירור לא תקין.‬
‫למה להשתמש בקוד ישן כדי ליצור משהו חדש?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אם זו אמורה להיות טריניטי, זה לא מה שקרה.‬
‫אולי זה סיפור אחר משנדמה לנו.‬
‫באגס, את חייבת לצאת מכאן.‬
‫זו בטח מלכודת.‬
‫לעזאזל.‬
‫תמשיכו בשלכם.‬
‫עמדו נוח.‬
‫אני פשוט...‬
‫אלך מכאן.‬
‫תהרגו אותה.‬
‫- אנדרסון -‬
‫- לאלו שאוהבים לאכול חרא -‬
‫סיק!‬
‫למה הצלת אותי?‬ ‫-את קודם.‬
‫מי את? מאיפה באת?‬
‫טוב.‬
‫קוראים לי באגס.‬
‫כמו "באני".‬
‫וכמו מכשיר האזנה.‬
‫ידעת שאנחנו בתוך מודאל?‬
‫מה זה מודאל?‬
‫זו הדמיה המשמשת לפיתוח תוכנות.‬
‫אתה מבין שאתה...‬
‫תוכנה חיה?‬
‫אני יודע מה אני.‬
‫ואני יודע שהתפקיד שלי‬ ‫הוא לצוד ולחסל ישויות חיות,‬
‫כמוך.‬
‫ובכל זאת...‬
‫הנה אנחנו.‬
‫שאר הסוכנים לא מודעים לחדר הזה?‬
‫איך מצאת אותו?‬
‫אף אחד מעולם לא נכח בחנות המפתחות...‬
‫אז התחלתי לחפש.‬
‫ככל שחיפשת יותר, כך מצאת יותר.‬
‫סיפור חיי.‬
‫מה?‬
‫החדר הזה מוכר לי.‬
‫- מטה-קורטקס -‬
‫לכל הרוחות.‬
‫זו הדירה שלו.‬
‫את מתכוונת לתומאס אנדרסון?‬
‫חיפשתי בכל מקום. הוא לא קיים.‬
‫הוא הפסיק להיות תומאס לפני זמן רב,‬
‫אבל אולי אתה מכיר אותו בשמו האמיתי.‬
‫ניאו.‬
‫אתה מכיר אותו.‬
‫טוב.‬
‫אני לא מאמינה, אחרי כל השנים.‬
‫אתה מבין, רוב האנשים חושבים שניאו מת.‬
‫אבל אני יודעת שלא.‬
‫כי ראיתי אותו.‬
‫איפה?‬
‫זה לא משהו שניתן להסביר בקלות, אבל...‬
‫אבל ברגע שהוא הביט בי...‬
‫הרגשתי משהו...‬
‫שפתח את התודעה שלי.‬
‫טוב.‬
‫גם לי קרה משהו כזה.‬
‫ראיתי דפוס...‬
‫והוא הופיע בכל מקום.‬
‫אנחנו לא רואים אותן, אבל כולנו לכודים‬ ‫בלולאות משונות שחוזרות על עצמן.‬
‫איכשהו ראיתי אותן במראה.‬
‫רק לרגע, אבל בדיוק כמו שתיארת.‬
‫ופתאום הבנתי.‬
‫זה לא העולם האמיתי.‬
‫לראשונה בחיי, הרגשתי ייעוד אמיתי.‬
‫ידעתי מי אני...‬
‫ומה עליי לעשות.‬
‫מי אתה?‬
‫מה עליך לעשות?‬
‫אני...‬
‫מורפיאוס.‬
‫ואני מוכרח למצוא את ניאו.‬
‫מורפיאוס.‬
‫טוב. טוב.‬
‫אלוהים!‬
‫צריך להוציא אותך מכאן.‬
‫אני צריכה להבין מי בנה את המודאל הזה.‬
‫טוב, בוא איתי.‬
‫אתה צריך להיות מוכן לעזוב. מוכן באמת.‬
‫ואם לא, אם אתה חושב שלכאן אתה שייך...‬
‫את קוראת לזה בחירה?‬
‫בכנות, כשמישהי הציעה לי את זה‬
‫קשקשתי על תפיסות עולם בינאריות‬
‫ואמרתי שלא אסכים לבלוע‬ ‫ייצוג פשטני כמו זה של החיים שלי.‬
‫והאישה עם הגלולות צחקה‬ ‫כי פספסתי את הנקודה.‬
‫איזו נקודה?‬
‫הבחירה היא אשליה.‬
‫אתה כבר יודע מה עליך לעשות.‬
‫אמת.‬
‫טוב.‬
‫יש בניין ישן עם חלון גג והמון מדרגות.‬
‫ה"לאפייט".‬
‫אחת מארבע הדלתות האחוריות מובילה לשם.‬
‫אל תתנגד.‬ ‫-מה קורה?‬
‫תמשיך לנשום.‬
‫החילוץ משפיע על תוכנות ועל בני אדם‬ ‫בצורה זהה פחות או יותר.‬
‫טוב.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מעולם לא הרכבתי משקפיים אחרים.‬
‫כן, נראה טוב. איזו דלת?‬
‫זו מוכרחה להיות זאת.‬ ‫-טוב.‬
‫הסוכן וייט.‬
‫הסוכן סמית?‬
‫לך!‬
‫סיק! אתה שומע אותי?‬
‫באגס! חשבתי שאיבדתי אותך.‬
‫תיקח אותנו אל השמשה?‬
‫באגס! באגס! הוא סוכן!‬
‫החלון ההוא! תיכנסו בכוח!‬
‫- עיצוב משחק מדהים‬ ‫תומאס אנדרסון -‬
‫- בינארי -‬
‫- פרסי המשחקים 1999‬ ‫משחק השנה - המטריקס -‬
‫מה לעזא...‬
‫- אזהרה - פריצה היקפית -‬
‫מה לעזאזל?‬
‫- אנדרסונים -‬
‫קרה משהו?‬
‫רק התרסקות קטנה.‬
‫בוקר טוב, בובי. בוקר טוב, אחי.‬
‫איזה יום יפה להיות בחיים. אני צודק?‬
‫יש בעיה?‬
‫הוא איבד משהו.‬
‫זה קוד "מטריקס" ישן?‬
‫ניסוי קטן במודאל.‬
‫בשביל "בינארי"?‬
‫- פגישת תקציב בארבע -‬
‫אני צריך קפה.‬
‫קפה. כן, בהול! אני מזמין.‬
‫אני לא מנסה ללקק לך‬
‫אבל הפעם הראשונה‬ ‫ששיחקתי בטרילוגיה טלטלה אותי.‬
‫הפרדוקס בין רצון חופשי וגורל.‬
‫האם כולנו רק אלגוריתמים‬ ‫שעושים את המוטל עליהם‬
‫או שנוכל לברוח מהתכנות שלנו?‬
‫גאוני, במסגרת המשחק דרך אגב.‬
‫אמרתי לך שהוא השתלט לי על החיים?‬
‫כן. נכשלתי בכיתה ז'.‬
‫המשחק שלך כמעט הרס אותי.‬
‫אמרת.‬ ‫-ובכל זאת, הנה אנחנו.‬
‫תגיד לי אתה,‬ ‫מר אנדרסון, האם זה רצון חופשי...‬
‫או גורל?‬
‫אה, כן.‬
‫הנה היא.‬
‫היא לגמרי מילפית.‬
‫מבט חותך. תקשיב, מצטער.‬
‫אני חנון. מכונות גידלו אותי.‬
‫אולי כדאי שתלך.‬
‫לא, בבקשה. אני מבטיח שאתנהג במיטבי.‬
‫במיטבי.‬
‫בטח.‬
‫אי פעם דיברת איתה?‬
‫אני אגיד לך מה.‬
‫על כל מה שעשית למעני,‬ ‫אני אעשה את זה למענך.‬
‫ג'וד, לא. עצור.‬
‫סליחה. סליחה.‬ ‫-תודה.‬
‫היי.‬
‫אני יודע שזה מעט פתאומי. אני ג'וד גלאגר.‬
‫אני עובד בחברת משחקים‬ ‫שנקראת "דאוס מאכינה".‬
‫היי, ג'וד, אני טיפאני.‬
‫טיפאני. וואו. לזה לא ציפיתי.‬
‫אימא אהבה את אודרי הפבורן.‬ ‫-ג'וד.‬
‫וזה חברי הטוב מאוד, תומאס אנדרסון.‬
‫הוא אדם מפורסם באמת‬
‫ונחשב בעיני רבים‬ ‫למעצב המשחקים הטוב ביותר בדורנו.‬
‫אני מצטער על זה.‬
‫ג'וד...‬ ‫-פשוט תדבר איתה.‬
‫היי, תומאס. כולם קוראים לי "טיף".‬
‫היי.‬
‫כבר נפגשנו?‬
‫שנינו באים הנה.‬
‫אפשר את המאפה שלך?‬
‫היי! אתה מנסה להעמיס את אימא שלי?‬
‫ברנדון!‬
‫אני יכול רק ביס אחד?‬
‫מותק! מה קורה? אנחנו נאחר.‬
‫זה בעלי, צ'אד.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-היי.‬
‫מותק, צריך לקחת את קאלי לאימון.‬
‫כן. סליחה.‬
‫קדימה, ילדים. בואו נזוז.‬
‫- נכסים: מודאל 101 לא נמצא -‬
‫מה?‬
‫- מודאל 101: הקובץ טוהר -‬
‫סליחה. זה הבוס.‬
‫"מיליארדי אנשים פשוט חיים את חייהם...‬
‫בעלטה."‬
‫תמיד אהבתי את השורה הזאת.‬
‫אתה כתבת אותה, נכון?‬
‫בכל פעם שאני עומד כאן...‬
‫כלומר, אלוהים.‬
‫זה מושלם כל כך שזה חייב להיות מזויף.‬
‫נכון?‬
‫כן.‬
‫ברור.‬
‫שב.‬
‫סיגריה?‬
‫חשבתי שהפסקת.‬
‫הפסקתי לקרוא לזה הרגל.‬
‫עכשיו זה סתם תענוג מהול באשמה.‬
‫אולי אוכל להקל עליך.‬
‫אני יודע ש"בינארי" חרג מהתקציב.‬
‫זה לא קשור ל"בינארי", תום. זה גדול מזה.‬
‫זה קשור לעתיד שלנו,‬ ‫שהוא נושא מורכב בהתחשב בעבר שלנו.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫איך מתקדם הטיפול?‬
‫טוב.‬
‫חווית...‬
‫התקפים?‬
‫לא.‬
‫זה נפלא.‬
‫תקשיב, תום,‬ ‫אני יודע שלא תמיד הסכמנו על הכול.‬
‫מה אמרת על הפגישה הראשונה שלנו?‬
‫שהייתה בינינו כימיה שמזכירה חקירת FBI.‬
‫אבל תביט במקום הזה.‬
‫עשינו את זה.‬
‫יחד.‬
‫כן.‬
‫מה עכשיו?‬
‫המצב השתנה. השוק נעשה קשה.‬
‫אני בטוח שאתה מבין‬ ‫למה בחברת האם האהובה שלנו, האחים וורנר‬
‫החליטו ליצור המשך לטרילוגיה.‬
‫מה?‬
‫אמרו לי שזה יקרה איתנו או בלעדינו.‬
‫חשבתי שהם לא יכולים.‬
‫הם יכולים.‬
‫והם הבהירו שהחוזה שלנו יבוטל‬ ‫אם לא נשתף פעולה.‬
‫באמת?‬
‫אני יודע שאמרת שהסיפור נגמר מבחינתך,‬
‫אבל זה העניין עם סיפורים.‬
‫הם לעולם לא נגמרים באמת, לא?‬
‫אנחנו ממשיכים לספר את אותם סיפורים‬
‫רק עם שמות אחרים, פרצופים אחרים...‬
‫ואני מוכרח לומר שאני די מתרגש.‬
‫אחרי כל השנים,‬ ‫לחזור למקום שבו כל זה התחיל.‬
‫לחזור אל "המטריקס".‬
‫דיברתי עם מחלקת השיווק...‬
‫תום?‬
‫כן.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫מה הרגשת באותו רגע?‬
‫מה הרגשתי?‬
‫הרגשתי שאני חווה התמוטטות נפשית נוספת‬
‫או שאני חי בתוך מציאות ממוחשבת‬
‫שכלאה אותי...‬
‫שוב.‬
‫אין לך הרבה ברירה.‬
‫לא.‬
‫אולי זה לא עד כדי כך בינארי.‬
‫אולי יש דרכים נוספות להבין את מה שקרה.‬
‫כן.‬
‫תומאס, שרדת ניסיון התאבדות‬
‫ואתה ניחן בדמיון עוצמתי.‬
‫העובדות האלה יחד,‬ ‫יוצרות בחייך בדיות מסוכנות.‬
‫אתמול נכנסת לפגישה עם השותף העסקי שלך‬
‫והוא ארב לך‬
‫ודרש ממך ליצור משחק שאמרת שלעולם לא תיצור.‬
‫המתקפה הזאת, למעשה, לקחה לך את הקול.‬
‫האלימות שלו גרמה לך לטריגר‬ ‫והמוח שלך השיב מלחמה.‬
‫עשית לו מה שהוא עשה לך.‬
‫דיברנו על הערך של כעס מבוקר‬ ‫בתהליך ההחלמה מטראומה.‬
‫אני רחוק מלשער שזה שחזור‬ ‫של ההתמוטטות הראשונית שלך.‬
‫אני מאמין שההתקף הזה‬ ‫היה הפגנה של הגנה עצמית בריאה.‬
‫וחשוב מזה, אני זוכר כמה קשה היה לך‬ ‫לשתף בדבר כזה.‬
‫וזה מראה לי כמה התקדמנו.‬
‫אתה צריך שאחדש לך את המרשם?‬
‫כן.‬
‫ראשית, אני יודעת שאני מדברת בשם כולם‬
‫כשאני אומרת שאני מתרגשת מאוד‬
‫לעבוד על משחק ש...‬
‫טוב, ששינה את כללי המשחק.‬
‫עכשיו, בחבילה שלפניכם‬ ‫נמצא המחקר שלנו על קבוצת המיקוד.‬
‫- מ' IV -‬
‫בפנים תמצאו פירוט מלא‬
‫הכולל מילות מפתח שהקבוצה שייכה למותג.‬
‫בראש הרשימה, המילים "מקוריות" ו"רענן".‬
‫ולדעתי, אלו מילים שטוב לזכור‬
‫במהלך תחילת העבודה על "מטריקס 4".‬
‫ומי יודע כמה עוד יהיו?‬
‫- שעון מעורר -‬
‫מה ייחד את "מטריקס"? הוא דפק לך את הראש.‬
‫מדויק.‬
‫הם רוצים שניכנס למרחב האפור שלהם,‬
‫שנדליק להם את נורת ה"מה לעזאזל".‬
‫מה ייחד את "מטריקס"? הוא דפק לך את הראש.‬
‫הם רוצים שניכנס למרחב האפור שלהם,‬
‫שנדליק להם את נורת ה"מה לעזאזל".‬
‫לא אהבתי את הראשון לעומת חלקכם.‬
‫ובכנות, יש לי אפס סובלנות‬
‫לכל דבר שדורש סילבוס ועט סימון.‬
‫אני אוהב משחקים גדולים, רועשים וטיפשיים.‬
‫אנחנו צריכים רובים! המון רובים.‬
‫המשמעות של "מטריקס" היא מהומה.‬
‫לאקשן נטול חשיבה אין קשר למותג.‬ ‫-היא צודקת.‬
‫"מטריקס" הוא פורנו לתודעה.‬ ‫פילוסופיה בבגדי...‬
‫פי-וי-סי צמודים ונוצצים.‬ ‫-כן.‬
‫"רעיונות" זה ה"סקסי" החדש.‬
‫- "הרבה יותר קל לקבור את המציאות‬ ‫מאשר להיפטר מחלומות" -‬
‫- אליס בארץ הפלאות ומבעד למראה -‬
‫בבירור, "המטריקס" הוא על...‬ ‫-פוליטיקת טרנסים.‬
‫קריפטו-פאשיזם.‬
‫הוא מטאפורה...‬ ‫-לניצול קפיטליסטי.‬
‫זה לא יכול להיות סתם עוד אתחול,‬ ‫חזרה על אותו הדבר, העלאת גרה...‬
‫למה לא? אתחול זה דבר שמוכר.‬
‫אנחנו במעמקי המחילה הלא נכונה, חבר'ה.‬
‫אם תאמרו "מטריקס" לכל אחד...‬
‫תגידו "מטריקס"...‬
‫מטריקס...‬
‫זה מה שרואים.‬
‫הרשו לי לסכם את המטרה שלנו במילה אחת.‬
‫זמן קליע! זמן קליע!‬
‫אלו שתי מילים.‬
‫אנחנו צריכים "זמן קליע" חדש.‬
‫אנחנו צריכים לחולל‬ ‫עוד מהפכה בתעשיית הגיימינג.‬
‫עוד מהפכה בגיימינג!‬
‫אחר הצהריים טובים, טיף.‬
‫הרגיל?‬
‫יודע מה, סקרוס? אני אתפרע.‬
‫אשתה היום קורטדו.‬
‫תניפי את דגל ה"פריק".‬
‫אפשר להזמין אותך?‬
‫אה, היי.‬
‫היי.‬
‫אני זוכרת שרציתי משפחה‬
‫אבל האם זה כי זה מה שנשים אמורות לרצות?‬
‫איך אפשר לדעת אם הרצון הוא אמיתי,‬
‫או שהוא תוצר של חינוך שתיכנת אותנו לרצות?‬
‫אני משלם לאנליסט שלי הרבה כסף‬ ‫כדי שיענה לי על שאלות כאלה.‬
‫חכם.‬
‫אני גם צריכה יותר טיפול,‬ ‫אבל בכנות, אני עייפה מדי.‬
‫ילדים זה מתיש, אתה מבין?‬
‫לא. לא עשיתי ילדים.‬
‫אה, נכון, ידעתי את זה.‬
‫סליחה. חיפשתי אותך בגוגל.‬
‫אז איך זה להיות מעצב משחקים בעל שם עולמי?‬
‫בטח מדהים.‬
‫הרבה שעות.‬
‫לפעמים זה באמת מדהים.‬
‫רוב הזמן...‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבל יצרת את "המטריקס".‬ ‫אפילו אני שמעתי עליו.‬
‫כן. בידרנו כמה ילדים.‬
‫אז זה שווה את זה?‬
‫אפשר לשאול משהו על המשחק שלך?‬
‫ודאי.‬
‫ביססת את הדמות הראשית על עצמך?‬
‫יש בו המון ממני.‬
‫אולי קצת יותר מדי.‬
‫אפשר לשאול משהו אחר?‬
‫בבקשה.‬
‫יש אישה במשחק שלך.‬
‫טריניטי.‬
‫וגם זה צירוף מקרים משונה, נכון?‬
‫אלוהים, כן.‬
‫אני אוהבת אותה.‬
‫אני אוהבת את טריניטי.‬
‫ואת הדוקאטי שלה.‬
‫צירוף מקרים נוסף. אני אוהבת אופנועים.‬
‫חבר שלי קוש ואני בונים אופנועים.‬
‫באמת?‬
‫לך יש אנליסט, לי יש אופנועים.‬
‫אז ראיתי תמונות מהמשחק שלך. של טריניטי.‬
‫הראיתי לצ'אד סצנה ושאלתי אותו, "מה דעתך?"‬
‫הוא לא הבין עד שאמרתי...‬
‫"אתה לא חושב שהיא דומה לי?"‬
‫אתה יודע מה הוא עשה?‬
‫הוא צחק.‬
‫וגם אני צחקתי, כאילו זו הייתה בדיחה.‬
‫איך יכול להיות שלא, נכון?‬
‫זה הכעיס אותי כל כך.‬
‫שנאתי את עצמי על שצחקתי.‬
‫רציתי לבעוט בו חזק כל כך.‬
‫לא חזק מדי. רק מספיק כדי לשבור לו את הלסת.‬
‫ועכשיו אתה כנראה מתחרט שישבת איתי.‬
‫זה הדבר הכי טוב שעשיתי מזה המון זמן.‬
‫אני צריכה לענות.‬
‫היי, זאת טיף.‬
‫אלוהים, לא.‬
‫אני כבר אגיע.‬
‫נתקעה לבן הצעיר שלי קוביית לגו באף.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫אני מקווה לראות אותך שוב.‬
‫דווח על מקרה חירום.‬
‫אנא התקדמו בשלווה ליציאה הקרובה‬ ‫וצאו מהבניין מיד.‬
‫מה קורה פה?‬
‫בטח ילד בן 14 הזעיק הנה ימ"מ.‬
‫כן, מישהו כועס על העדכון האחרון.‬ ‫-או סתם שמוק.‬
‫בבקשה תתקדמו אל היציאות. מפנים את הבניין.‬
‫- הודעה ממספר לא ידוע -‬
‫- שלום, ניאו -‬
‫- אם אתה רוצה תשובות לשאלות שלך,‬ ‫לך לדלת שבסוף המסדרון. -‬
‫- עכשיו! -‬
‫- מי זה? -‬
‫- אתה יודע מי זה. -‬
‫אדוני, מכאן.‬
‫ג'וד?‬
‫ג'וד!‬
‫סוף סוף.‬
‫לא הייתי בטוח בקשר לאזכור,‬ ‫אבל היה קשה לעמוד בפיתוי.‬
‫מה?‬
‫מורפיאוס הראשון. על רקע החלון.‬
‫ברק, רעם והצגה.‬
‫סוף סוף.‬
‫ואחרי כל השנים, הנה אני,‬ ‫יוצא מתוך תא שירותים.‬
‫טרגדיה או פארסה?‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫לא בכל יום אתה פוגש את היוצר שלך.‬
‫לא יכול להיות שזה קורה.‬
‫זה בהחלט קורה.‬
‫לא יכול להיות שאתה דמות שכתבתי.‬
‫%100 טבעי.‬
‫איך?‬
‫כל ההסברים שתצטרך.‬
‫לא.‬
‫לא, לא, לא.‬
‫מה זאת אומרת, "לא"?‬
‫אתה רצית את זה וגרמת לזה.‬ ‫זה היה הרעיון שלך.‬
‫זה היה מבחן. ניסוי.‬
‫ניסוי?‬
‫הכנסת אותי למודאל פצפון,‬
‫נתת לי לדפוק את הראש בקיר‬ ‫וכמעט לצאת מדעתי בחיפוש אחריך,‬
‫בתור ניסוי.‬
‫היציאה מתמוטטת.‬ ‫-הוא לא לקח את הגלולה.‬
‫מה? אין זמן.‬
‫אני יודע, עובר עליו משהו.‬
‫הוא יודע כמה היה קשה לפרוץ למראה?‬
‫היא עדיין פתוחה.‬
‫זה... לא יכול להיות אמיתי.‬
‫המטרה אותרה. תפסנו אותו.‬
‫זה לא קורה.‬
‫זה בראש שלי. זה בראש שלי.‬
‫היי, אתה! עצור!‬
‫לא יכול להיות שזה קורה.‬
‫עצור! אל תזוז!‬
‫ניאו!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫ניאו!‬
‫מר אנדרסון!‬
‫לא!‬
‫לא יכול להיות.‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫זה בראש שלי.‬
‫אתה שומע אותי, תומאס?‬
‫לך בעקבות הקול שלי.‬
‫תרגיש את קצות האצבעות שלך. במה הם נוגעים?‬
‫הפעמון.‬
‫אתה שומע את הפעמון?‬
‫אתה זוכר מה קרה? איך הגעת הנה?‬
‫- דז'ה וו -‬
‫כנראה הגעת ברגל.‬
‫שמעתי את דז'ה וו בחוץ,‬ ‫פתחתי את הדלת וראיתי אותך.‬
‫אתה מרגיש שאתה מסוגל לדבר על זה?‬
‫כשהתחלנו לעבוד יחד‬
‫איבדת את היכולת שלך‬ ‫להבדיל בין מציאות לדמיון.‬
‫הגעת אליי אחרי שניסית לקפוץ מבניין.‬
‫אמרת שאתה רוצה לעוף מכאן.‬
‫מאז עברנו דרך ארוכה,‬
‫אבל עכשיו אתה נראה במצוקה גדולה במיוחד.‬
‫תוכל לומר לי איך זה התחיל?‬
‫הוא שלח לי הודעה.‬
‫מי?‬
‫מורפיאוס.‬
‫אז הוא חזר.‬
‫זה לא באמת היה הוא.‬
‫זו הייתה תוכנה שבניתי בשביל מודאל.‬
‫והמודאל הזה, מורפיאוס‬
‫הגיע כדי לעזור לך לברוח‬ ‫ממציאות וירטואלית שנקראת "המטריקס".‬
‫אני מטורף?‬
‫אנחנו לא משתמשים פה במילה הזאת.‬
‫אז באיזו מילה אשתמש?‬
‫איזו מילה מסבירה את מה שקורה לי?‬
‫אפשר לראות את ההודעות?‬
‫הן נמחקו.‬
‫אם היינו נכנסים למכונית שלי‬ ‫ונוסעים למשרד שלך,‬
‫מה לדעתך היינו מוצאים שם?‬
‫כלום.‬
‫כי לא הייתה מתקפה.‬
‫איש לא נהרג.‬
‫אף אחד לא שלח הודעה.‬
‫המוח שלי המציא הכול.‬
‫זה מה שאני אמור לומר?‬
‫בזה אתה מאמין?‬
‫הרגשתי שזה אמיתי.‬
‫כמובן.‬
‫השאיפה הגדולה שלך הייתה ליצור משחק‬ ‫שלא ניתן להבדיל מהמציאות.‬
‫כדי להגשים אותה‬
‫הפכת אלמנטים בחייך לנרטיב.‬
‫תיעלת את הכעס על השותף העסקי שלך‬
‫וליהקת אותו כאויב המושבע שלך.‬
‫אישה נשואה בשם טיפאני‬ ‫הפכה ל"טריניטי" מרומן שאבד.‬
‫אפילו הסלידה שלך מהחתול שלי‬ ‫נכנסה ל"מטריקס".‬
‫אין בזה שום דבר רע.‬
‫זה מה שאומנים עושים.‬
‫אבל זה הופך לבעיה כשהפנטזיה‬ ‫מסכנת אותנו או את הסובבים אותנו.‬
‫אנחנו לא רוצים שאף אחד ייפגע,‬
‫נכון, תומאס?‬
‫היי, תומאס. כולם קוראים לי "טיף".‬
‫מי את?‬ ‫-קוראים לי טריניטי.‬
‫איש לא יכול לומר לך שאתה מאוהב.‬ ‫אתה פשוט יודע את זה, עד לשד עצמותיך.‬
‫בכל מאודך. עד העצם.‬
‫אתה מרגיש את זה?‬
‫לעולם לא אשחרר.‬
‫אתה צריך לשחרר הכול, ניאו.‬
‫שחרר את התודעה שלך.‬
‫- ג'וד -‬
‫זה נראה די קל.‬
‫"לשחרר את התודעה שלי". לעזאזל.‬
‫טוב.‬
‫לשחרר את התודעה שלי.‬
‫אעוף...‬
‫או שאפול.‬
‫מי את, לעזאזל?‬
‫לא תזכור אותי,‬
‫אבל לפני זמן רב שינית את חיי,‬
‫כשקפצת לגג אחר.‬
‫בזמנו הייתי כמו כל סוללה אחרת,‬ ‫חייתי חיים מדומים‬
‫עד שהבטתי למעלה וראיתי אותך.‬
‫זה היה "אתה" אחר, אבל ראיתי...‬
‫"אותך" באמת...‬
‫רגע אחד לפני...‬
‫שקפצת.‬
‫ומעולם לא נפלת.‬
‫את זו שפרצה למודאל שלי?‬
‫כן.‬
‫זה ג'וד.‬
‫הוא לא חבר.‬ ‫הוא מפעיל, תוכנה שנועדה לשלוט בך.‬
‫הוא בדרכו הנה, והוא מביא איתו סוכנים.‬
‫ג'וד.‬
‫אחי, התקשרתי אליך כל הלילה.‬ ‫יש לנו בעיה רצינית.‬
‫אתה לבד?‬
‫זו שאלה די סקסית, אחי.‬
‫הם לא נראים כמו סוכנים טיפוסיים.‬
‫אלו בוטים שנראים כמו אנשים רגילים,‬ ‫אז הם בכל מקום‬
‫ואי אפשר לדעת במי לבטוח.‬
‫למה שאבטח בך?‬
‫כי אם הם יפתחו את הדלת,‬ ‫נאבד את הפריצה שלנו.‬
‫אותי יתפסו ויהרגו‬
‫ואותך יחזירו להליכון שהם עיצבו לך‬
‫כפי שעשו בפעם האחרונה שניסית לקפוץ החוצה.‬
‫אני יודעת למה השארת את המודאל פתוח.‬
‫היית צריך שמישהו אחר ישחרר את מורפיאוס.‬
‫ובזכותו הצלחנו להגיע אליך.‬
‫אני יודעת את הדברים האלה‬ ‫בדיוק כפי שידעתי שיום אחד אמצא אותך.‬
‫ושכשאמצא, אתה תהיה מוכן לזה.‬
‫אם אתה רוצה את האמת, ניאו...‬
‫אתה תצטרך לבוא אחריי.‬
‫טוב.‬
‫איפה אנחנו?‬
‫בטוקיו.‬
‫שער נע יקשה עליהם לאתר אותנו.‬
‫סיק יוצר את הטובים ביותר.‬ ‫-השער נקי.‬
‫אני לא רואה צללים.‬
‫אני לא זוכר את זה.‬
‫אנחנו גם לא צריכים לרוץ לתאי טלפון.‬
‫הדלת מימינך.‬
‫הלך רוח ומקום, נכון?‬
‫לא.‬
‫כל מה שחשוב זה הלך הרוח‬
‫והמקום.‬
‫אחרי שהמפגש הראשון נכשל,‬ ‫חשבנו שאלמנטים מהעבר שלך‬
‫עשויים להקל עליך בהווה.‬
‫אין דבר שמרגיע את החרדה‬
‫יותר מקצת נוסטלגיה.‬
‫אלו צילומים מהמשחק שלך.‬
‫הזמן תמיד נגדנו‬
‫וכולי וכולי.‬
‫אי אפשר להסביר לאיש‬ ‫מהו המטריקס, בלה, בלה, בלה.‬
‫מוכרחים לראות כדי להאמין.‬
‫הגיע הזמן לעוף.‬
‫חכה.‬
‫אם זה אמיתי,‬
‫אם לא יצאתי מדעתי, זה אומר...‬
‫שזה קרה?‬
‫אבל אם זה קרה...‬
‫אז אנחנו מתנו.‬
‫ברור שלא.‬
‫למה המכונות שמרו אתכם בחיים‬
‫ולמה הן התאמצו כל כך להחביא אתכם?‬
‫לשאלות האלה אין לנו תשובה.‬
‫להחביא אותי?‬
‫עבדתי בחברה ויצרתי משחק שנקרא "המטריקס".‬
‫לא נראה שהן ניסו להסתיר כלום.‬
‫אנחנו עוקבים אחרי החברה במשך שנים.‬ ‫חקרנו כל תומאס אנדרסון שמצאנו.‬
‫מה שלא הבנו זה‬ ‫שהן מסוגלות לשנות הח"ז שלך".‬
‫התרמילים מייצרים את החזות הדיגיטלית שלך‬ ‫באמצעות מערכת משוב שנקראת "סמבלנס".‬
‫כך אתה רואה את עצמך.‬
‫איכשהו הן הצליחו לשנות את לולאת הח"ז שלך".‬
‫כך השאר רואים אותך.‬
‫עשרים שנה?‬
‫למה לקח לכם עשרים שנה למצוא אותי?‬
‫לקח הרבה יותר.‬
‫עברו יותר מ-60 שנה מאז שאתה וטריניטי‬ ‫טסתם לאחת מערי המכונות.‬
‫מה?‬
‫יש המון שאנחנו לא יודעים.‬
‫למשל, למה בקושי הזדקנת,‬ ‫או כמה פעמים הן שינו את הח"ז שלך.‬
‫אבל בהתבסס על מה שכן ידוע...‬
‫נראה שאיש לא מצא אותך כי לא רצית להימצא.‬
‫זה לא נכון.‬ ‫-אולי לא.‬
‫אולי אין בסיס לשמועות שלפיהן נעלמת‬
‫כי עבדת עם המכונות מההתחלה.‬
‫מורפיאוס, תפסיק.‬
‫אני רק אומר שזה הרגע‬
‫שתראה לנו מה אמיתי.‬
‫אם אתה רוצה לצאת,‬
‫תיקח את הגלולה.‬
‫אם אתה במקום שאליו אתה שייך,‬
‫אתה יכול לחזור לזה.‬
‫כל יום.‬
‫שוב ושוב לנצח.‬
‫לעזאזל.‬
‫שמור על הלולאה הדוקה.‬
‫סיבבה צריכה את מיקום המגדל.‬
‫מצאתי אות. הוא קלוש.‬
‫הוא בהחלט מחוץ לרשת.‬
‫קפטן. אני קולט המון תופעות משונות.‬
‫מה?‬ ‫-זה מין שתל.‬
‫תומאס?‬
‫אלוהים.‬
‫אוי לא.‬
‫יש לנו אורחים.‬ ‫-איך הם מצאו אותנו?‬
‫תומאס, כל זה לא אמיתי.‬
‫אתה בעיצומו של התקף פסיכוטי חמור.‬
‫לקסי?‬ ‫-ממש עוד רגע.‬
‫תומאס?‬
‫תומאס, בבקשה. זה לא משחק.‬
‫תרגיש את היד שלי.‬
‫היא אמיתית.‬
‫תישאר איתי.‬
‫לא. לא.‬
‫תישאר איתי.‬
‫ניאו!‬
‫מורפיאוס!‬
‫בואו נלך! בואו נלך!‬
‫הבוטים מופעלים.‬ ‫-זה נחיל.‬
‫קדימה!‬
‫יש לי פריצה בשירותים. מהר!‬
‫כן.‬
‫קדימה!‬
‫סיק, איפה?‬
‫המראה ההיא.‬ ‫-מה?‬
‫לא נצליח לעבור.‬
‫אתם מוכרחים, זה המוצא היחיד מכאן.‬
‫אני יודע, אני יודע.‬
‫תחשבי על הפרספקטיבה.‬ ‫ככל שתתקרבי, כך היא תגדל.‬
‫טוב, בוא.‬
‫תיכנס.‬
‫טריניטי.‬
‫לא!‬
‫ברוך שובך לעולם האמיתי.‬
‫טריניטי.‬
‫מה קורה, דוק?‬
‫המערכות החיוניות שלו תוחזקו בקפידה‬
‫אבל המצב לא נראה טוב.‬
‫אנחנו מאבדים אותו.‬ ‫-אתחול עלול לזעזע אותו.‬
‫תעשי את זה.‬
‫אני זוכר את זה.‬
‫המבנה.‬
‫נמצא בין הכול‬
‫לכלום.‬
‫ברוך הבא לזולה.‬
‫נחתי כאן, ברשת של הספינה...‬
‫ולמדתי הכול עליך.‬
‫ועליי.‬
‫זהירות. זה ידפוק לך את הראש.‬
‫- דע את עצמך -‬
‫האם זיכרונות שהפכו לבדיות הם פחות אמיתיים?‬
‫האם מציאות שבסיסה בזיכרון היא רק בדיה?‬
‫באשר לתפקיד שלי בכל זה, הניחוש שלי‬
‫הוא שכתבת אותי‬ ‫בתור השתקפות אלגוריתמית של שני הכוחות‬
‫שהפכו אותך למי שאתה,‬
‫מורפיאוס והסוכן סמית.‬
‫אריזה משולבת של תכנות-נגד שהייתה...‬
‫בוא נאמר, יותר מקצת מערערת.‬
‫אבל זה עבד, כי הנה אנחנו.‬
‫עכשיו, לחדשות הרעות.‬
‫המוח שלך מכור לחרא‬
‫שהמטריקס הזין לך בכוח במשך שנים.‬
‫מכור קשות.‬
‫אתה חווה תסמיני גמילה רציניים.‬
‫לפי הדוק-בוטים,‬ ‫סיכויי ההישרדות שלך קלושים.‬
‫אבל הם לא מכירים אותך כמוני.‬
‫אני יודע בדיוק מה אתה צריך.‬
‫אתה צוחק.‬
‫זו לא בדיחה.‬
‫ייתכן שזה היום הראשון של שארית חייך.‬
‫אבל אם אתה רוצה את זה...‬
‫אתה צריך להילחם על זה.‬
‫לא. סיימתי להילחם.‬
‫באמת?‬
‫מה לעזאזל הוא עושה?‬
‫כן. לימדו אותך היטב.‬
‫גרמו לך להאמין שהעולם שלהן‬ ‫הוא כל מה שמגיע לך.‬
‫אבל חלק ממך ידע שזה שקר.‬
‫חלק ממך זכר מה אמיתי.‬
‫אתה לא מכיר אותי.‬
‫לא?‬
‫אני מכיר אותך,‬ ‫כי אני יודע מה הדבר היחיד שעדיין חשוב לך.‬
‫אני יודע שבגללה אתה כאן,‬ ‫בגללה אתה עדיין נלחם‬
‫ובגללה לעולם לא תוותר.‬
‫קדימה, ניאו!‬
‫זהו זה.‬
‫זו ההזדמנות האחרונה שלך.‬
‫עליך להילחם על חייך‬ ‫אם תרצה לראות שוב את טריניטי.‬
‫קדימה, ניאו! תילחם למענה!‬
‫לכל הרוחות.‬
‫תילחם למענה!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אכפת לך אם אני...‬
‫מה שלומך?‬
‫אם התקע הזה אמיתי...‬
‫זה אומר שהם לקחו את חיי...‬
‫והפכו אותם למשחק מחשב.‬
‫מה שלומי?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני בכלל לא יודע איך לדעת.‬
‫זה העניין, לא?‬
‫אם לא נדע מה אמיתי...‬
‫לא נוכל להתנגד.‬
‫לקחו את הסיפור שלך,‬
‫דבר שהיה...‬
‫משמעותי כל כך עבור אנשים כמוני...‬
‫והפכו אותו למשהו טריוויאלי.‬
‫זה מה שהמטריקס עושה.‬
‫הוא הופך כל רעיון לנשק.‬
‫כל חלום.‬
‫כל מה שחשוב לנו.‬
‫אין מקום טוב יותר לקבור את האמת‬ ‫מאשר בתוך דבר רגיל כמו משחק מחשב.‬
‫את נשמעת כמו האורקל.‬
‫שמעתי עליה המון.‬
‫היא נעלמה לפני שהשתחררתי.‬
‫נעלמה?‬
‫כשעלתה הגרסה החדשה של המטריקס...‬
‫היה טיהור.‬
‫הם הבטיחו שלום ונתנו לנו טיהור.‬
‫לא.‬
‫לא, היה שלום.‬
‫הוא התאפשר בזכותך, וזה שינה הכול.‬
‫יש תחושה שכלום לא השתנה.‬
‫המטריקס זהה או גרוע מכך.‬
‫ואני חזרתי לנקודת הפתיחה.‬
‫אני מרגיש כאילו כל מה שעשיתי...‬
‫כל מה שעשינו...‬
‫כאילו כל זה לא היה חשוב.‬
‫הכול היה חשוב.‬
‫אני יכולה להראות לך.‬
‫- מנמוסינה‬ ‫נוצרה באיחוד האירופי - 2274 -‬
‫זה הצוות שלי.‬
‫המפעיל שלנו, סיק.‬
‫סיקויה. אבל כולם קוראים לי סיק.‬
‫נעים מאוד.‬
‫אבא אהב עצי סקוויה.‬
‫כשהוא ברח מהמטריקס‬ ‫וגילה שהם כבר לא קיימים,‬
‫הוא כמעט מת.‬
‫למזלי, הוא פגש את אימא‬
‫והנה אני.‬
‫אלו לקסי, ברג ואלסטר.‬
‫היי.‬
‫הכרת את סבא שלי, קפטן רולנד.‬
‫רולנד היה סבא שלך?‬
‫הוא תמיד התבדח על כך שלא האמין בך.‬
‫אבל בחדרי חדרים,‬ ‫הוא אמר ששחררת את תודעתו פעם נוספת.‬
‫אני לא רוצה להתנהג כמו מעריץ,‬ ‫אבל זה רגע משמעותי עבורי.‬
‫ברג הוא הניאו-לוג שלנו.‬
‫הוא מה?‬
‫יש הרבה אנשים כמוני,‬ ‫שפיתחו אובססיה קלה לחיים שלך.‬
‫בלעדיו, לא הייתי מזהה את המודאל שלך.‬
‫כשתרגיש בנוח, יש לי מיליון שאלות בערך.‬
‫גם לי. נתחיל איתם.‬
‫זה בסדר.‬
‫בוא לפגוש אותם.‬
‫זאת סיבבה.‬
‫זה אוקטקלס.‬
‫וזה לומינייט.‬
‫המכונות בצד שלנו עכשיו?‬
‫הם סינתיינטים.‬ ‫הם מעדיפים את המילה הזאת על "מכונות".‬
‫לביקור שלך בעיר שלהם‬ ‫הייתה השפעה עצומה על עולמם.‬
‫לזה התכוונתי.‬
‫שינית את מה שאיש לא האמין שניתן לשנות.‬
‫את המשמעות של "הצד שלנו".‬
‫סיבבה ואוקטקלס סיכנו את חייהם‬ ‫בניסיון לחלץ אותך.‬
‫תודה.‬
‫אבל למה?‬
‫לא כולם מבקשים לשלוט.‬
‫כפי שלא כולם רוצים להיות חופשיים.‬
‫מה זה?‬
‫קודקס חלקיקים אקסומורפי. זה די חדש.‬
‫הוא נותן לתוכנות גישה לעולם הזה.‬
‫בגבולות מסוימים.‬
‫הגבולות הם תחומם של המוגבלים.‬
‫מורפיאוס.‬
‫תודה.‬
‫היה לי לכבוד.‬
‫וואו.‬
‫איך זה עובד?‬
‫תנודות פאראמגנטיות.‬
‫אם תרצה, אוכל להוריד לך את מדריך הקודקס.‬
‫כמובן.‬ ‫-בעבר, הורדה הייתה דבר כיפי.‬
‫עכשיו אלו רק מדריכים וניתוחים.‬
‫אפשר לשאול אותם משהו?‬
‫כשניתקתם אותי, היה שם תרמיל נוסף?‬
‫כן. ניתחנו את המידע.‬
‫ייתכן שזו טריניטי.‬
‫זו היא.‬
‫חשבתי שננהל את השיחה הזאת.‬
‫תקשיב, החילוץ שלך לא היה חילוץ רגיל.‬
‫היית במגדל מוזר שסיבבה נכנסה אליו‬ ‫לראשונה ועכשיו היא הוגלתה.‬
‫השקענו בך את ההזדמנות היחידה שלנו.‬
‫גם אם זו טריניטי שרוצה להשתחרר‬
‫אין לנו מושג איך לעשות את זה.‬
‫בינתיים.‬
‫איש לא האמין שנמצא אותו...‬
‫אבל מצאנו.‬
‫טוב.‬
‫אנחנו לא יודעים איך לשחרר אותה, בינתיים.‬
‫קפטן, אנחנו מתקרבים לבידוק הבטחוני.‬
‫הגענו.‬
‫ציון?‬
‫שב.‬
‫זה האנו. הטייס הטוב ביותר בצי שלנו.‬
‫לא מעט סינתיינטים זכאים לתואר הזה לפניי.‬
‫מנמוסינה, אתם רשאים לנחות.‬ ‫ברוכים הבאים הביתה.‬
‫תודה, בקרה.‬
‫אנחנו עומדים להתרסק.‬
‫הגנרל הבינה שלעולם‬ ‫לא נביס את הזקיפים, אז...‬
‫שיפרנו את היכולת להסתתר מפניהם.‬
‫ברוך הבא לאיו.‬
‫איו.‬
‫וואו. זה נראה אמיתי.‬
‫ביו-רקיע.‬
‫הוא עובד קצת כמו נורות גידול.‬
‫זה הרבה יותר מורכב מזה.‬
‫הוא שואב מים מהקרום‬ ‫ויוצר הידרוגנציה באוויר.‬
‫הוא מאזן את מחזורי‬ ‫האי-סי-או והאס-אר-איי שלנו.‬
‫בנוסף...‬
‫די מגניב להסתכל עליו.‬
‫בניגוד לזה.‬
‫נראה שהגנרל שלחה משלחת שתקבל את פנינו.‬
‫לעזאזל.‬
‫זה באמת אתה.‬
‫ניובי?‬
‫קצת יותר קמטים וקצת פחות שיניים,‬
‫אבל חכמה מספיק‬ ‫כדי לדעת שאני לא יודעת כלום.‬
‫את זה בוודאות לא צפיתי.‬
‫גם אני לא.‬
‫אמרתי לך שהוא חי.‬
‫קפטן, את והצוות שלך מקורקעים.‬
‫גנרל, אם תרשי לי להסביר.‬
‫הנהלים נכנסו לתוקף כדי להגן על כולם.‬
‫אני מצטערת. זיהיתי הזדמנות‬ ‫וחששתי שנאבד אותו.‬
‫אבל גנרל, אנשים חיכו זמן רב כל כך.‬
‫מצאנו את האחד.‬
‫אני לא מאמינה באחד.‬
‫מעולם לא האמנתי.‬
‫לא?‬
‫גם אני לא.‬
‫אבל בעבר, הפקדת בידי את הספינה שלך‬
‫בניגוד לפקודות המועצה.‬
‫זה היה עולם שונה.‬
‫אנחנו היינו שונים.‬
‫תתייצבי ברציפים.‬
‫נקי את המנמוסינה.‬
‫תעבירי את קוד הגישה שלך.‬
‫את סיימת, קפטן.‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫כשהגיעה לראשונה השמועה‬
‫שזה עשוי באמת להיות אתה...‬
‫לא ידעתי איך ארגיש ברגע הזה.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫טוב לראות גם אותך.‬
‫דרך ארוכה ממסיר הצבע של דוזר.‬
‫כן.‬
‫הרבה השתנה.‬
‫חוץ ממך, אולי.‬
‫אתה זוכר את זה?‬
‫קל כל כך לשכוח כמה רעש‬ ‫המטריקס מזרים לראש שלך‬
‫עד שמתנתקים.‬
‫כן.‬
‫דבר נוסף מייצר רעש דומה,‬
‫שמשתלט על כל דבר אחר,‬
‫בדיוק כמו המטריקס.‬
‫מלחמה.‬
‫עמדתי על בריקדת המקדש.‬
‫הבטתי בצבא הזקיפים...‬
‫וחיכיתי שיהרגו כל אחד ואחד מאיתנו.‬
‫אבל אז, הם עזבו.‬
‫הם אמרו שאתה הצלת אותנו.‬
‫לא האמנתי לזה.‬
‫בכל לילה חלמתי על סירנות המתקפה.‬
‫אבל אז...‬
‫התעוררתי...‬
‫לדממה.‬
‫היום אני מתביישת בזה.‬
‫הפסימיות שלי,‬ ‫שבמשך זמן רב כל כך מנעה ממני להאמין‬
‫שאפשר לחיות בעולם ללא מלחמות.‬
‫אתה נתת לי את זה.‬
‫נתת את המתנה הזאת לכולנו.‬
‫וזו מתנה שממשיכה לשאת פירות.‬
‫בוא, תעזור לי לקום.‬
‫בוא נלך.‬
‫יפהפה.‬
‫זאת פרייה, ראש מחלקת הבוטניקה.‬
‫וזה קוויליון, הדיגיטולוג הראשי שלנו.‬
‫אני מניחה שאין צורך להציג את האורח שלנו.‬
‫דבר לא נע מהר יותר מהאור,‬
‫חוץ מרכילות.‬
‫ברוך הבא לגן, ניאו.‬
‫תות?‬
‫השתמשנו בקוד דיגיטלי מהמטריקס,‬ ‫והמרנו אותו לרצף די-אן-איי.‬
‫והם גדלים כאן?‬
‫לא קל לעצב את הגנום‬ ‫כדי ליצור פוטוסינתזה עם הביו-רקיע, אבל...‬
‫אנחנו מתקרבים.‬
‫קדימה. תטעם.‬
‫אנחנו די מתרגשים מהאוכמניות.‬
‫אתה זוכר את החרא שאכלנו?‬
‫העיסה בטעם של חלודה.‬
‫ציון לעולם לא הייתה מצליחה ליצור משהו כזה.‬
‫למה?‬
‫כי הזדקקנו לסינתיינטים‬
‫ולדי-איי כמוהו.‬
‫ציון הייתה תקועה בעבר. במלחמה.‬
‫תקועה במטריקס משלה.‬
‫הם האמינו שזה מוכרח להיות "אנחנו או הם".‬
‫העיר הזאת נבנתה על ידנו‬
‫ועל ידם.‬
‫מה קרה לציון?‬
‫חיכיתי שתשאל את השאלה הזאת.‬
‫כל הצרות התחילו בערי המכונות.‬
‫תחנות הכוח לא הצליחו לייצר מספיק אנרגיה.‬
‫דבר לא יוצר אלימות יותר ממחסור.‬
‫לראשונה‬
‫ראינו את המכונות נלחמות זו בזו.‬
‫שמענו מהאורקל על כוח חדש שעולה.‬
‫זו הפעם האחרונה ששמענו ממנה.‬
‫מורפיאוס.‬
‫אחרי המצור, הוא נבחר פה אחד.‬
‫יושב ראש המועצה.‬
‫כמה שהוא אהב את זה.‬
‫אך כשהשמועות על הכוח החדש התפשטו,‬
‫הוא התעלם מהן.‬
‫הוא היה בטוח‬ ‫שאת מה שאתה עשית לא ניתן לשנות.‬
‫כל האנשים האלה לא הפסיקו להאמין בניסים,‬
‫להאמין בך.‬
‫אני מצטער.‬
‫איך יכולתי לדעת שזה יקרה?‬
‫אז, לא הבנו את כל זה.‬
‫לא יותר מעכשיו.‬
‫לא באתי הנה כדי לגרום לצרות, ניובי,‬
‫אבל אני זקוק לעזרתך.‬
‫טריניטי בחיים.‬
‫אז עולה שאלה נוספת.‬
‫למה הם שמרו עליה בחיים?‬
‫אני לא יכול לענות על זה.‬
‫אבל אם יש סיכוי שאצליח לשחרר אותה,‬
‫אני מוכרח לנסות.‬
‫גם אם תסכן‬ ‫את כל תושבי העיר הזו כתוצאה מכך?‬
‫אני מצטערת, ניאו.‬
‫לא ארשה שמה שקרה לציון יקרה לאיו.‬
‫אני מקווה שתסלח לזקנה כמוני‬ ‫שמבקשת שתלך עם שפרד,‬
‫עד שנבין טוב יותר מה קורה פה.‬
‫את רוצה לכלוא אותי מיד לאחר שהשתחררתי?‬
‫אני יודעת שזה נראה לא הוגן,‬
‫אבל גם להזדקן זה לא הוגן.‬
‫אבל אתה לא שומע אותי מתלוננת.‬
‫סליחה.‬
‫מעולם לא פגשתי אגדה.‬
‫ניאו.‬
‫שפרד.‬
‫זה מטורף. אתה אמיתי.‬
‫"אמיתי".‬
‫שוב המילה הזאת.‬
‫אנשים מדברים הרבה על הימים ההם.‬
‫עליך, על הסוכן הנגיפי.‬
‫המצור על ציון.‬
‫הכול אז היה פשוט יותר.‬
‫אנשים רצו להיות חופשיים.‬
‫המצב השתנה.‬
‫לפעמים יש תחושה שאנשים ויתרו.‬
‫כאילו המטריקס ניצח.‬
‫כאן תגור.‬
‫ואני מוכרח לשאול אותך משהו אחד.‬
‫באמת יכולת לעוף?‬
‫מגניב.‬
‫מורפיאוס.‬
‫הגנרל תקעה אותך במגדל רפונזל.‬
‫לפחות הנוף יפה.‬
‫מה קרה לבאגס ולשאר?‬
‫הם אמורים לנקות‬ ‫את המנמוסינה עם מברשת שיניים.‬
‫"אמורים"?‬
‫אוכל לומר לך שהם מוכנים‬
‫ומחכים שתחליט אם להישאר צייתן וכלוא,‬
‫או לברוח מכאן כדי למצוא את טריניטי.‬
‫אבל זו לא בחירה.‬
‫גנרל, מה נעשה?‬
‫התודעה של באגס חופשית‬ ‫בדיוק כפי שהייתה ביום שבו שחררת אותה.‬
‫זו לא תודעה חופשית.‬
‫זה מרד.‬
‫ברצינות, בי.‬
‫אני יודעת כמה שנאת לכלוא אותו.‬
‫בדיוק כפי שאני יודעת שיש בך חלק‬
‫שהוקל לו, עכשיו כשהוא איננו.‬
‫עבדנו קשה כל כך כדי לשמור על איו בטוחה.‬
‫זה מפחיד אותי.‬
‫זאת היא.‬
‫על הגשר.‬
‫מצאתי אותה.‬
‫הסמבלנס עובדת מדהים.‬
‫רואים הבזקים מטריניטי האמיתית, אבל...‬
‫האופן שבו היא מופיעה...‬
‫מבחינת הקוד, היא לחלוטין גלולה כחולה.‬
‫זו שאלה קשה, ניאו, אבל היא מוכרחה להישאל.‬
‫מה אם היא מאושרת שם?‬
‫איך אני הופעתי?‬
‫בדיוק כמוה.‬
‫קח אותנו לעומק שידור.‬
‫תודה שאת עוזרת לי.‬
‫רובנו כאן בזכותך.‬
‫ואני מודה שהסיכוי היחיד שלנו‬ ‫להתפייס עם הגנרל‬
‫הוא אם תמצא את ה"מוג'ו" שלך.‬
‫מה אם אני לא יכול להיות מה שהייתי?‬
‫אז כולנו נדפקנו.‬
‫שתי דקות.‬
‫שתי דקות לשידור.‬
‫הכנסתי אתכם דרך חדר מלון.‬
‫זה אמור להיות בטוח.‬
‫השער פתוח.‬
‫אוכל לקרב אתכם עד למחסן שעל יד המוסך שלה.‬
‫המקום שורץ בוטים.‬
‫בואו נלך.‬
‫אז מה אתה חושב עליו?‬
‫בהתחלה חששתי, כי הוא הרבה יותר מבוגר.‬
‫הזקן, השיער...‬
‫לא, זה לגמרי עובד בעיניי.‬ ‫-טיפש.‬
‫התכוונתי לעניין "האחד".‬
‫אתה יודע, כל מי שנסע איתו, מת.‬
‫כן. הוא יגרום לכולנו למות, בטוח.‬
‫צפוי כמו תמיד.‬
‫סמית.‬
‫סמית? כלומר, ה-סמית?‬
‫זה מטורף לגמרי.‬
‫כל כך הרבה תאוריות על שניהם‬
‫והם עומדים ממש כאן.‬
‫הקוד הזה משונה!‬
‫זה כמו סוכן, אבל לא.‬
‫בואו נפעל בהיגיון.‬
‫איך מצאת אותנו?‬
‫מעולם לא הערכת את הקשר שלנו.‬
‫לעומת האנליסט.‬
‫ה-מה?‬ ‫-המטפל שלי.‬
‫הוא השתמש בקשר שלנו והפך אותו לשרשרת.‬
‫ברגע שרואים, זה ברור, נכון?‬
‫אבל עדכון הקוד הערוך באמת הדהים אותי.‬
‫אני עדיין לא יודע איך הוא עשה את זה.‬
‫אתה בתור חנון מקריח.‬
‫קורע מצחוק.‬
‫ואני...‬
‫מושלם אפילו יותר.‬
‫אולי העיניים הכחולות קצת מוגזמות.‬
‫מה דעתך?‬
‫מה אתה רוצה, סמית?‬
‫יש לי חלומות, תום.‬
‫חלומות גדולים.‬
‫טוב, בעיקר פנטזיות נקמה אלימות,‬
‫אבל כדי שאוכל להגשים אותן,‬ ‫עליי להניא אותך מלהגשים את שלך.‬
‫נשמע כמו עימות.‬
‫בלתי נמנע?‬
‫הוא לא מוכרח להיות.‬
‫אתה רק צריך להישאר מחוץ למטריקס‬ ‫ולהשאיר לי את הרופא הטוב.‬
‫כולו שלך. אני כאן בשביל טריניטי.‬
‫זו הבעיה, תום.‬
‫הוא ידע שתבוא, בדיוק כמוני.‬
‫סמוך עליי.‬
‫אתה לא מוכן לקראתו.‬
‫קפטן, אני רואה שערים בתדרים הנמוכים.‬
‫הרצועה שלו לא תהיה על הצוואר שלי שוב.‬
‫מצאתי מכרים ותיקים שלך.‬
‫באגס!‬
‫מנודים.‬ ‫-חשבתי שכולם טוהרו.‬
‫אתה?‬
‫זה אתה!‬
‫כל השנים. אני לא מאמין.‬
‫אלוהים.‬
‫גנבת ממני את חיי!‬
‫מה שה"מרב" מנסה לומר,‬ ‫זה שהם במצב דומה לשלי.‬
‫כדי להשיב את חייהם, שלך צריכים להסתיים.‬
‫תפסו אותו!‬
‫אתה הרסת‬
‫כל דבר מזדיין שהיה!‬
‫היה לנו חן.‬
‫היה לנו סגנון!‬
‫היה לנו שיח!‬
‫בלי כל ה...‬
‫אומנות, סרטים, ספרים, כולם היו טובים יותר!‬
‫המקוריות הייתה חשובה!‬
‫נתת לנו את פייס-צוקר-שמוק...‬
‫ואת ההתחממות-פליקס-ספה-ויקי-שטות‬ ‫וכל החרא הזה!‬
‫אני עדיין יודע קונג פו.‬
‫ניאו!‬
‫בדיוק כמו פעם.‬
‫ניאו.‬
‫חשבתי עלינו, תום.‬
‫על הבינאריות שיוצרת את טבע הדברים.‬
‫אחדים ואפסים.‬
‫אור וחושך.‬
‫על הבחירה והיעדרה.‬
‫אנדרסון וסמית.‬
‫איבדת משהו, תום.‬
‫אתה לא כפי שהיית.‬
‫זה נכון.‬
‫מכה יפה.‬
‫תודה.‬
‫קדימה, ניאו.‬
‫קפטן. את בסדר?‬
‫כן. איפה ניאו?‬
‫סמית הורג אותו.‬
‫איפה?‬
‫אני מרגיש רע בקשר לזה, תום.‬
‫אחרי הכול, אתה שחררת אותי.‬
‫שוב.‬
‫אז אתה מבין יותר מכל אחד אחר‬ ‫למה לא אוכל לחזור.‬
‫היית צריך להקשיב לי.‬
‫עכשיו לא תראה אותה שוב.‬
‫מה זה היה?‬
‫זה היה ניאו.‬
‫המוג'ו עולה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫זה יעורר תגובה.‬ ‫-יש לי מספר יציאות מוכנות.‬
‫זה עוד לא נגמר!‬
‫יהיה סרט המשך או ספין-אוף!‬
‫כדאי שנלך.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אני מוכרח לדבר איתה.‬
‫ניאו, המנודים האלה היו מבוגרים ממך‬ ‫ובקושי התמודדנו איתם.‬
‫אתה באמת רוצה לעשות את זה עכשיו?‬
‫כלומר...‬
‫אתה נראה זוועה.‬
‫אלוהים. מה? מה קרה?‬
‫תאונה.‬
‫קוש! תתקשר לרופא.‬
‫זה בסדר.‬
‫אין לי הרבה זמן.‬
‫לא ידעתי אם אראה אותך שוב.‬
‫אחרי שדיברנו, הבנתי...‬
‫שחיי לא היו חיים.‬
‫אני חושב שבאיזשהו שלב‬ ‫הפסקתי לחפש משהו אמיתי.‬
‫רגע.‬
‫קרה משהו.‬
‫חיפשתי אותך בבית הקפה.‬
‫התחלתי לתהות אם דמיינתי אותך.‬
‫ואתמול בלילה חלמתי חלום.‬
‫בחלום, המשטרה כיתרה אותך‬
‫והם התחילו לרדוף אחרינו.‬
‫אחרינו?‬
‫היית על האופנוע יחד איתי.‬
‫איך הוא נגמר?‬
‫לא טוב.‬
‫חלמתי חלומות שלא היו רק חלומות.‬
‫אתה מתכוון לחלום שהתגשם?‬
‫סוף סוף, אפשר לשוחח כמו מבוגרים.‬
‫אני שונא לשקר. באמת. זה מתיש אותי.‬
‫טיף ואני חיכינו לך,‬
‫כאילו, נצח נצחים.‬
‫דז'ה וו, נכון?‬
‫אין טעם. אתה לא יכול להשיג את הזמן.‬
‫היפוך הזמן הזה מהיר יותר מהמצמוץ שלך.‬
‫אתה נתת לי את הרעיון.‬
‫הרשה לי לסכם את המטרה שלנו במילה אחת.‬
‫"זמן קליע".‬
‫אני יודע. זה די אירוני‬
‫להשתמש בכוח שהגדיר אותך כדי לשלוט בך.‬
‫שמרתי עליך מקרוב כל כך,‬
‫ובכל זאת הצלחת לברוח.‬
‫אתה קופיף חכם שהשתמשת במודאל.‬
‫קרא לי אופטימי, אבל אולי זה לטובה.‬
‫העור נראה לא רע הפעם.‬
‫אני יודע שחלק מזה יהיה לך קשה לשמוע,‬
‫אחרי כל מה שעברת.‬
‫כל הכאב והסבל,‬
‫רק כדי לגלות שהעולם לא נגמר יחד איתך.‬
‫הפתעה.‬
‫הייתי שם כשמת.‬
‫אמרתי לעצמי, "הנה חריגת החריגות".‬
‫איזו הזדמנות יוצאת דופן.‬
‫קודם, הייתי צריך לשכנע את החליפות‬ ‫לבנות אתכם מחדש.‬
‫למה אותה? אני אגיע לזה.‬ ‫אל תדאג, היא לא שומעת אותי.‬
‫להחיות את שניכם היה יקר בטירוף.‬
‫כמו שיפוץ של בית.‬
‫זה נמשך כפליים ועלה כפליים.‬
‫חשבתי שתשמח לחיות שוב.‬
‫טעיתי בגדול.‬
‫ידעת שהקוד של תקווה וייאוש כמעט זהה?‬
‫עבדנו במשך שנים‬
‫בניסיון להפעיל את קוד המקור שלך.‬
‫כמעט התייאשתי, ואז הבנתי...‬
‫טריניטי.‬
‫שזה מעולם לא היית רק אתה.‬
‫לבד, לאף אחד מכם אין ערך מיוחד.‬
‫כמו חומצות ובסיסים,‬ ‫אתם מסוכנים כשמערבבים ביניכם.‬
‫בכל סימולציה שבה נוצר ביניכם קשר...‬
‫בוא נאמר שקרו דברים רעים.‬
‫ניאו!‬
‫אולם, כל עוד הצלחתי לשמור עליכם קרובים‬
‫אבל לא קרובים מדי,‬
‫גיליתי משהו מדהים.‬
‫עכשיו, קודמי בתפקיד אהב דיוק.‬
‫המטריקס שלו‬ ‫היה גדוש עובדות ומשוואות מדוקדקות.‬
‫הוא שנא את המוח האנושי.‬
‫אז הוא לא טרח להבין שלא אכפת לכם מעובדות.‬
‫הסיפור הוא כל העניין.‬
‫העולם החשוב היחיד הוא זה שכאן.‬
‫ואנשים האמינו לדברים מטורפים לגמרי.‬
‫למה?‬
‫מה מאמת והופך את הבדיונות שלכם לאמיתיים?‬
‫רגשות.‬
‫הרשה לי.‬
‫קוש הוא אחד המפעילים שלי.‬
‫הם נמצאים בכל מקום.‬
‫זה כאב ראש, לשבט סוכנים בגלל סוללה.‬
‫הרבה יותר יעיל להרוות אוכלוסיה.‬
‫והבונוס, מצב הנחיל הוא כיף גדול.‬
‫יפה מאוד.‬
‫אי פעם תהית למה יש לך סיוטים?‬
‫למה המוח שלך מענה אותך?‬
‫אלה אנחנו, למעשה,‬ ‫מגבירים את הפלט שלך עד הסוף.‬
‫זה עובד בדיוק ככה.‬
‫אוי לא! האם תצליח לעצור את הקליע?‬
‫לו רק יכולת לנוע מהר יותר.‬
‫זה העניין עם רגשות.‬
‫הרבה יותר קל לשלוט בהם מאשר בעובדות.‬
‫מתברר שבמטריקס שלי,‬
‫ככל שנתייחס אליך גרוע יותר,‬ ‫ככל שנתמרן אותך יותר,‬
‫כך תייצר יותר אנרגיה.‬
‫זה מטורף.‬
‫אני שובר את שיאי היצרנות‬ ‫בכל שנה מאז שהגעתי.‬
‫והחלק הטוב ביותר, אין התנגדות.‬
‫אנשים נשארים בתרמילים‬
‫שמחים יותר מחזירים בחרא.‬
‫והמפתח לכל זה?‬
‫אתה.‬
‫והיא.‬
‫משתוקקים בדממה למה שאין לכם,‬ ‫ומקביל, חוששים לאבד את מה שיש.‬
‫עבור %99.9 מבני המין שלכם,‬ ‫זו ההגדרה של מציאות.‬
‫תשוקה ופחד, מותק.‬
‫פשוט לתת לאנשים מה שהם רוצים, נכון?‬
‫היא הבית היחיד שלך, תומאס.‬
‫תחזור הביתה לפני שיקרה משהו נורא.‬
‫באגס!‬ ‫-אני שומעת אותו.‬
‫טריניטי!‬ ‫-אל תקרא לי ככה.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני צריך ללכת.‬
‫אבל אני אחזור.‬
‫ניאו! הגיע הזמן ללכת.‬
‫זקיפים?‬ ‫-יותר גרוע.‬
‫הגנרל הורתה לי להשגיח על הספינה.‬
‫אז עקבת אחרינו?‬
‫תביטו בסריקות ארוכות הטווח.‬
‫הדיונונים סורקים את האזור הזה.‬
‫הוא צודק.‬
‫אתם יכולים להישאר כאן ולמות,‬ ‫או לחזור למשפט צבאי.‬
‫לזה אתה קורא בחירה?‬
‫שפרד היה צריך להשאיר אתכם לדיונונים.‬
‫אני זקנה מכדי לשבת באיזה משפט משעמם.‬
‫ניובי, אל תאשימי את באגס.‬
‫תסתום את הפה שלך.‬
‫תפנה אליי בתור הגנרל.‬
‫ואל תשלול מהקפטן שלי לשעבר‬ ‫את חוסר הצייתנות שלה,‬
‫שהיא טיפחה בעזרת‬ ‫הטיפשות צרת האופקים הייחודית שלה.‬
‫צרת אופקים?‬
‫חשוב לך יותר לגדל פירות מאשר לשחרר מוחות.‬
‫אנחנו לא ננהל שוב את הוויכוח הזה.‬
‫זה לא ויכוח, זו עובדה.‬
‫ויתרת על אנשים.‬
‫אני אגיד לך על מה אני עומדת לוותר...‬
‫עלייך!‬
‫שפרד, תעיף אותה מהעיניים שלי!‬
‫גנרל...‬
‫אל תתקפו!‬
‫קוג'אקו הוא חבר.‬
‫שלום, חבר.‬
‫טוב.‬
‫הוא?‬
‫גנרל.‬
‫תודה שהסכמת להיפגש איתי.‬
‫חשבתי שאם יש מישהי‬ ‫שתדע לעשות סדר בבלגן הזה,‬
‫זו את.‬
‫שלום, ניאו.‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫ניסיתי להשגיח עליך.‬
‫למה?‬
‫נפגשנו לפני זמן רב.‬
‫בוקר טוב.‬
‫סאטי.‬
‫אבי ידע שניפגש שוב...‬
‫אך הוא קיווה שבנסיבות משמחות יותר.‬
‫התפקיד המקרי שלו במה שקרה לך‬
‫היה החרטה הגדולה ביותר בחייו.‬
‫אני לא מבין.‬
‫אבי היה המהנדס הראשי באנומליאום.‬
‫במה?‬
‫אבי תכנן את תרמילי ההחייאה,‬
‫שם ניאו וטריניטי נכלאו.‬
‫אני מצטערת.‬
‫ידעת מה קרה לו?‬
‫ידעת שהוא וטריניטי בחיים,‬
‫ולא סיפרת לי?‬
‫היו זמנים שבהם פקפקתי בהחלטה שלי, ניובי.‬
‫אבל איו הייתה זקוקה לך.‬
‫העיר הזאת הייתה צריכה להיבנות‬ ‫למען האנשים שלך ושלי.‬
‫אם הייתי מספרת לך הכול,‬
‫היית ניצבת בפני החלטה קשה מאוד.‬
‫החברים שלי...‬
‫נותנים לי לקבל החלטות בעצמי.‬
‫אם זו הייתה טעות,‬
‫אני מתנצלת מעומק ליבי.‬
‫למה את כאן עכשיו?‬
‫הבריחה של ניאו ערערה את יציבות המטריקס.‬
‫האנומליאום שואב כעת אנרגיה מטריניטי בלבד.‬
‫הופעל מנגנון אל-כשל‬ ‫שיאתחל וישיב את המטריקס לגרסתו הקודמת.‬
‫אבל האנליסט הקפיא את האתחול.‬
‫הוא שכנע את הרשויות שבקרוב תחזור מבחירה.‬
‫ולמה לו לומר את זה?‬
‫כי אם לא אחזור, הוא יהרוג את טריניטי.‬
‫לפניך הבחירה לחזור לתרמיל שלך,‬
‫או להתמודד שוב עם מותה של טריניטי.‬
‫במה תבחר, ניאו?‬
‫אני אחזור.‬
‫טוב, האנליסט מכיר אותך היטב,‬
‫אך הידע הזה גרם לו להיות פזיז.‬
‫לאחר שברחת, היה עליו‬ ‫לקבל את ההפסד ולהיפטר מטריניטי.‬
‫אך זה היה מונע את ההזדמנות יוצאת הדופן‬
‫שניצבת בפנינו כעת.‬
‫לפני כמה שעות‬
‫איש לא היה יכול לשכנע אותי‬
‫שאעמוד כאן ואנסה להסביר משימה‬
‫מטורפת כמו זאת.‬
‫מה את עושה?‬
‫מתנדבת.‬ ‫-הו, לא.‬
‫את הקפטן היחידה שאני פוקדת עליה לצאת.‬
‫עכשיו את לא צריכה לפקוד עליי, גנרל,‬ ‫כי אני מתנדבת.‬
‫אני צריכה עוד שניים.‬
‫יצאתם מדעתכם?‬
‫אתם בכלל לא יודעים במה מדובר.‬
‫גנרל, אנחנו מכירים אותך.‬
‫אם את אומרת שזה חשוב,‬ ‫איש מאיתנו לא יבחר להישאר בבית.‬
‫תודה.‬
‫הילחמו באומץ, ובהצלחה.‬
‫טריניטי מוחזקת באנומליאום,‬ ‫שנמצא במגדל התמסורת הזה.‬
‫המעברים שדרכם חילצתם את ניאו נאטמו,‬
‫ולגיון זקיפים מסייר במגדל.‬
‫אז החשאיות נמצאת בראש סדר העדיפויות.‬
‫כל עוד לא נפעיל אזעקות,‬
‫החלק הזה במשימה אמור להיות הכי קל.‬
‫כלומר, לחצות את שדות העוברים‬ ‫ותחנת כוח שלמה‬
‫ולטפס על מגדל בגובה שני ק"מ‬ ‫המוגן על ידי אלפי זקיפים?‬
‫זה החלק הקל?‬
‫בדיוק.‬
‫כי כל מה שעלינו לעשות‬ ‫זה לשכנע מישהו שעושה את זה כל יום‬
‫לצרף אליו את אחד מאיתנו.‬
‫חמישים מטרים מתחת לאנומליאום‬ ‫נמצאת שכבת מסנני מי שפיר.‬
‫ולאורך השוליים,‬ ‫מסתתר פתח אוורור משושה קטן.‬
‫הפתח הזה מוביל את האוויר אל המסגל הגופיפי,‬
‫שמחמצן את הביו-ג'ל שנמצא בתרמיל של ניאו.‬
‫הבנתי.‬
‫האקסומורפ מקפץ בתוך הטבור הישן של ניאו.‬
‫מה כבר יכול להשתבש?‬
‫כשתהיו בפנים, מורפיאוס ישתמש במפעיל המערכת‬
‫כדי לפתוח את קו החילוץ ולנתק את המרסקים.‬
‫כדי לנתק את הגוף של טריניטי‬
‫בזמן שהתודעה שלה עדיין בתוך המטריקס,‬
‫אני אזדקק למוח אנושי נוסף שיפעיל את המעקף.‬
‫ומאחר שניאו חייב להיות עם האנליסט,‬
‫המוח היחיד שקרוב להתאמה וזמין לנו...‬
‫הוא שלך.‬
‫תיארתי לעצמי.‬
‫תודה, סיבבה.‬
‫טריניטי עדיין תזדקק לגלולה האדומה?‬
‫מפני שקוג'אקו ואני‬ ‫מעבירים את התודעה שלה אל הספינה,‬
‫זה לא לגמרי הכרחי.‬
‫אבל הדבר החשוב הוא שזו תהיה הבחירה שלה.‬
‫חילוץ תודעה מבולבלת או שאינה בטוחה בעצמה,‬ ‫יהרוג אותה, ככל הנראה.‬
‫אבל גם אם זה אכן מה שהיא רוצה,‬
‫האנליסט לא יורה לזקיפים לעצור אותך?‬
‫כן.‬
‫אבל אם התוכנית תעבוד, זה לא ישנה.‬
‫למה?‬
‫כי אנחנו כבר לא נהיה שם.‬
‫אם חשבת על התוכנית עד כדי כך לעומק,‬ ‫מוכרחה להיות לכך סיבה.‬
‫כשאבי גילה כיצד ישתמשו באנומליאום.‬
‫הוא העביר בחשאי את התוכניות אליי.‬
‫האנליסט גילה את הבגידה שלו,‬
‫והורה לטהר את ההורים שלי.‬
‫לולא קוג'אקו, גם אני הייתי נרצחת.‬
‫לא עובר יום שבו אני לא מתאבלת עליהם.‬
‫כבר זמן רב אני מתפללת שהיום הזה יגיע.‬
‫אנחנו מתקרבים לנקודת השידור.‬
‫רציתי שתדע שאני כאן בזכותה.‬
‫כל מה שרציתי‬ ‫זה להיות חסרת פחד כמו טריניטי.‬
‫אבל ראיתי את התגובה שלה במוסך ואני...‬
‫את תוהה אם אני טועה.‬
‫מה אם איחרנו?‬
‫מה אם היא כבר לא טריניטי?‬
‫מעולם לא האמנתי שאני האחד.‬
‫אבל היא האמינה.‬
‫היא האמינה בי.‬
‫עכשיו תורי להאמין בה.‬
‫עכשיו זה נהיה מורכב.‬
‫אי פעם ביצעת ניתוח כזה?‬
‫עדיין לא.‬
‫הנה זה בא.‬
‫ברוך הבא הביתה.‬
‫אני רק רוצה לדבר איתה.‬
‫אתה מתכוון לטיף?‬
‫תחזור ותוכל לדבר איתה כמה שתרצה.‬
‫כלומר, אולי לצ'אד החתיך‬ ‫יהיה מה לומר בנושא.‬
‫אם היא תאמר לי שזה מה שהיא רוצה...‬
‫ניצחת.‬
‫באמת?‬
‫אבל אם היא תרצה אותי...‬
‫אתה תשחרר אותנו.‬
‫ולמה שאעשה משהו טיפשי כל כך?‬
‫אני נמצא על ספינה מלאה באנשים שינתקו אותי‬
‫לפני שירשו לך לקחת אותי.‬
‫אם אתה רוצה את המטריקס הזה,‬
‫זו ההזדמנות היחידה שלך.‬
‫אבל איך אדע שהם לא ינתקו אותך בכל מקרה?‬
‫בדיוק כפי שאני יודע שתיתן לנו ללכת.‬
‫טוב.‬
‫אני אוהב מבחנים.‬
‫ניתן לטיף להחליט.‬
‫זהו זה.‬
‫המעקף מוכן.‬
‫מה עכשיו?‬
‫מחכים.‬
‫זה לא מטורף להגיע עד הלום‬ ‫ובסוף להשאיר אותה כאן?‬
‫עלינו לציית להחלטה שלה.‬
‫ואם היא תסרב,‬
‫מה יקרה לניאו?‬
‫כרגע, את ההחלטה החשובה ביותר‬ ‫בחייו של ניאו...‬
‫לא הוא יקבל.‬
‫ראיתי את זה בחלום שלי.‬
‫אם הייתי האורקל,‬ ‫אולי הייתי מסוגל להסביר את זה.‬
‫האורקל.‬
‫מהמשחק שלך?‬
‫זה לא משחק.‬
‫אלוהים.‬
‫אחרי שעזבת, הלכתי הביתה‬
‫ושיחקתי בו.‬
‫כל הזמן חשבתי...‬
‫למה יש לי הרגשה‬ ‫כאילו הסיפור הזה הוא זיכרון?‬
‫יש בי חלק...‬
‫שמרגיש שכל חיי חיכיתי לך.‬
‫והחלק הזה שואל,‬
‫"למה לעזאזל לקח לך כל כך הרבה זמן?"‬
‫אין לי תשובה קלה.‬
‫אולי פחדתי מזה.‬
‫פחדתי ממה שעלול לקרות.‬
‫פחדתי לפגוע באדם היחיד שאי פעם אהבתי.‬
‫הלוואי שהייתי מי שאתה חושב שאני.‬
‫אבל תסתכל עליי.‬
‫לא אוכל להיות היא.‬
‫אימא!‬ ‫-אימא! בואי.‬
‫אימא!‬ ‫-זאת קאלי.‬
‫זה אמיתי?‬
‫את צריכה לבוא איתנו.‬ ‫-חייבים ללכת.‬
‫טיף, היי.‬
‫לא ברור לי מה קורה,‬ ‫אבל אני שמח שמצאנו אותך.‬
‫פגעה בה מכונית!‬ ‫-כן, זה מטורף.‬
‫היא רדפה אחרייך.‬
‫שמים לה גבס. צריך ללכת.‬
‫הרופא אמר שהיא תהיה בסדר.‬
‫את צריכה לבוא איתנו לביה"ח.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫אני מבין.‬
‫טיף, קדימה, נלך.‬ ‫-בואי.‬
‫מה קורה?‬
‫ניאו טעה.‬
‫טיפאני.‬
‫טיפאני, את מוכרחה לבוא איתנו.‬
‫טיפאני!‬
‫הלוואי שתפסיק לקרוא לי ככה.‬
‫אני שונאת את השם הזה.‬
‫קוראים לי טריניטי,‬
‫וכדאי לך להוריד ממני את הידיים שלך.‬
‫ניאו!‬
‫טריניטי!‬
‫לעזאזל.‬
‫תוציא אותה. תוציא אותה!‬
‫איזה בלגן.‬
‫הטעות הזאת באחריותי. לא הייתי צריך ללחוץ.‬
‫בעבר, היה קל לשלוט בנשים.‬
‫אתה יודע שאין מצב שאשחרר את שניכם.‬
‫לא יקרה.‬
‫אז נראה שזה עוד דז'ה וו.‬
‫היא מתה,‬
‫וזה באשמתך.‬
‫שקרים, שקרים ועוד שקרים.‬
‫סמית?‬
‫לאן העולם הגיע,‬ ‫אם לא ניתן לבטוח אפילו בתוכנה?‬
‫איך...‬
‫לתום ולי יש יותר במשותף משידוע לך.‬
‫ברגע שהוא השתחרר, בוא נאמר...‬
‫שנהייתי חופשי להיות אני.‬
‫ניאו!‬
‫טריניטי?‬
‫מוכנה?‬
‫כן.‬
‫אוי לא.‬
‫חסלו אותה. חסלו אותה!‬
‫לא.‬
‫עצרו אותם.‬
‫אתם חושבים שזה נגמר?‬
‫סגר. הפעל נחיל.‬
‫וכאן הברית המפתיעה שלנו מסתיימת.‬
‫אתה יודע מה ההבדל בינינו, תום?‬
‫כל אחד יכול היה להיות אתה.‬
‫בעוד שאני תמיד הייתי כל אחד.‬
‫מה קרה הרגע?‬
‫מה?‬
‫לא! זוזו! זוזו!‬
‫צאו משם מיד!‬
‫עד כמה זה חמור?‬ ‫-זה הכי חמור.‬
‫כן, המצב חמור.‬
‫אני מניח שאתה כבר לא יכול לעוף?‬
‫כן, זה לא קורה.‬
‫ניאו! עלה.‬
‫קאליופה! טפלי בפצועים!‬
‫כל השאר, נישאר איתם!‬
‫מה שלומה?‬
‫סימני החיים נראים טוב.‬
‫האות שלה חזק, קפטן.‬
‫כל הכבוד, קפטן.‬
‫עכשיו אנחנו רק זקוקים לנס.‬
‫אני שונאת בוטים.‬
‫תוציא אותנו מכאן!‬ ‫-אני מנסה!‬
‫הסגר במעקב. הנחיל בכל מקום.‬
‫מעולם לא ראיתי דבר כזה.‬
‫סיק, מה זה?‬
‫מה קרה?‬
‫מה אתה...‬
‫הוא הופך בוטים לפצצות.‬
‫לעזאזל!‬
‫לקסי?‬
‫שפרד בצרות.‬
‫חבר אותי.‬
‫אוכל להכניס, לא יודע אם אוכל להוציא.‬
‫לא!‬
‫מה הם עושים?‬
‫מובילים אותם לאזור הרג.‬
‫קפטן, את צריכה למהר.‬
‫תחזיקי מעמד, לקס.‬
‫לקסי!‬
‫הנה הם!‬
‫לקס.‬
‫באגסי.‬
‫כן!‬
‫סיק, איפה ניאו?‬
‫המצב רע. הם מוקפים.‬
‫הם עולים לגג.‬
‫ייצור הקשרים במצב קריטי.‬ ‫אם לא נחלץ אותה היא תמות.‬
‫זה יפה כל כך.‬
‫אני זוכרת את זה.‬
‫אני זוכרת אותנו.‬
‫החלום שלי הסתיים כאן.‬
‫אנחנו לא יכולים לחזור.‬
‫לא נחזור.‬
‫הם יצליחו לקפוץ?‬
‫זה לא אני.‬
‫את עושה את זה?‬
‫ביי.‬
‫כמה דרמטי.‬
‫"טיפאני"?‬
‫זו הייתה בדיחה פרטית.‬
‫שעשוע, זה הכול.‬
‫שעשוע?‬
‫משהו כזה?‬
‫טוב.‬
‫אם שנאת את השם,‬
‫למה צייתת כמו כלבה טובה כל כך הרבה זמן?‬
‫כן. הוא בהחלט ביקש את זה.‬
‫אתה לא יכול לשלוט בה?‬
‫זה כי השתמשת בילדים.‬
‫יש לנו כמה שאלות.‬
‫ניסית להפעיל את מנגנון האל-כשל.‬
‫החליפות ניסו.‬
‫מובן שללא שליטה בקוד המקור שלך,‬
‫ידעתי שזה בלתי אפשרי.‬
‫אז למה החליפות לא טיהרו אותך?‬
‫כי אני מכיר את המערכת.‬
‫אני מכיר בני אדם.‬
‫ואני מכיר אתכם.‬
‫כרגע אתם מרגישים טוב עם מה שעשיתם.‬
‫ובצדק. ניצחתם. בראבו.‬
‫מה עכשיו?‬
‫באתם לסגור מין עסקה?‬
‫אתם חושבים שכל הקלפים אצלכם‬
‫כי אתם יכולים לעשות‬ ‫מה שאתם רוצים בעולם הזה.‬
‫אני אומר, לכו על זה.‬
‫תבנו אותו מחדש. תבלו.‬
‫מלאו את השמיים בקשתות בענן.‬
‫אבל זה העניין.‬
‫העדר לא ילך לשום מקום.‬
‫הם אוהבים את העולם שלי.‬
‫הם לא מעוניינים ברגשנות הזאת.‬
‫הם לא רוצים חופש או העצמה.‬
‫הם רוצים שישלטו בהם.‬
‫הם משתוקקים לנוחות שבוודאות.‬
‫וזה אומר שאתם תחזרו לתרמילים שלכם,‬
‫חסרי הכרה ובודדים בדיוק כמוהם.‬
‫לא באנו לנהל משא ומתן על שום דבר.‬
‫היינו בדרכנו ליצור מחדש את העולם שלך.‬
‫לשנות כמה דברים.‬
‫אהבתי את הרעיון למלא את השמיים בקשתות.‬
‫רק להזכיר לאנשים את יכולות המוח החופשי.‬
‫שכחתי. קל לשכוח.‬
‫בגללו זה קל.‬ ‫-זה נכון.‬
‫כדאי שהוא יחשוב על זה.‬
‫לפני שנתחיל, החלטנו לעבור פה ולהודות לך.‬
‫נתת לנו משהו שלא חשבנו שיכול להיות לנו.‬
‫ומה זה?‬
‫הזדמנות נוספת.‬
‫- מטריקס התחייה -‬
‫- לאימא ואבא‬ ‫"אהבה היא ראשית הכול." -‬
‫- באהבה ובתודה לשרה ופיפה -‬
‫תכירו במציאות, אנשים. הקולנוע מת.‬
‫המשחקים מתו.‬
‫הסיפור? מת.‬
‫המדיה היא רק תגובות נוירולוגיות‬ ‫והתניות ויראליות.‬
‫רגע, על מה אתם מדברים?‬
‫על סרטוני חתולים.‬
‫מה שאנחנו צריכים זה סדרת סרטונים‬
‫שנקרא להם "חתול-טריקס".‬
‫תרגום כתוביות: Assaf Peretz‬