MÁTRIX
FELTÁMADÁSOK
- Seq, bent vagyok. - Kapitány.
Tényleg egy ablak az.
- Durva interferencia van. - Fura. Ez valami modál.
- Régen írhatták. - Nekem nagyon ismerős.
Jelöld meg a helyet!
- Megnézem. - Bugs!
- Ha a tábornok megtudja... - Csak bekukkantok.
Hallottad? A francba, bemértek minket.
Bugs, szerintem ez csapda. Bugs!
Rendőrség! Ne mozduljon! Különben lövünk!
Szépen lassan emelje fel a kezét!
Ez hiányzott.
Hova mennek?
Figyelmeztettük, hadnagy.
Csak elbírunk egy kislánnyal.
Felesleges fáradniuk. Az embereim hozzák a lányt.
Téved, hadnagy. Az emberei már halottak.
- Hallasz? - Döcög a program.
- Szaggat a képed, válts hangra! - Megszeged a tábornok parancsát!
Tudom. De itt történik valami.
Valami fontos.
Basszus!
Tudjuk, hogy most mi jön. Szarrá veri őket.
Most telefonál.
Bemérték a vonalat.
- Aztán... - Menekülni fog.
- Vannak ügynökök? - Az ismert történet.
Így kezdődött minden.
A fenébe.
Ezután tűnt fel.
Azt mondod, ez a modál egy hurok? Ciklus?
Iterátor, ami céloz valamit? De mit?
Azt nem tudom.
De ki fogom deríteni.
Rendben.
Tök déjà vu, mégis teljesen hibás.
- Miért régi kód tükröz valami újat? - Nem tudom.
Ha az ott Trinity, nem ez történik vele.
Vagy ez nem az a sztori, aminek hisszük.
El kell tűnnöd innen.
Ez tutira csapda.
A francba!
Folytassák csak! Semmi gond.
Már megyek is.
Itt sem vagyok.
Megölni.
Seq!
- Miért mentett meg? - Előbb maga.
Ki maga? Honnan jött?
Oké.
Bugsnak hívnak. Úgy, mint a nyuszit.
Meg mint a programhibát.
Tudja, hogy ez egy modál?
Mi az a modál?
Fejlesztéshez használt szimuláció.
Tudatában van, hogy maga egy digitális szentiens?
Tudom, mi vagyok. Az, aki vadászik az olyan szentiensekre,
mint maga.
És mégis...
Itt állunk.
A többi ügynök tud erről a helyről?
Maga hogy talált rá?
A kulcsosnál nem járt soha senki.
Keresgélni kezdtem.
És egyre több mindent talált.
Ismerős történet.
Mi az?
Mintha ismerném ezt a szobát.
Atyaúristen!
Ez az ő lakása.
Mármint Thomas Andersoné? Kutattam utána, de ő nem létezik.
Ezt a nevet rég feladta,
de talán ismeri őt az igazi nevén.
Neo.
Ismeri.
Oké.
Ez hihetetlen. Ennyi év után.
Tudja, a legtöbben azt hiszik, Neo meghalt.
De én tudom, hogy nem.
Mert láttam őt.
Hol?
Ezt nem nagyon tudom elmagyarázni, de...
De attól kezdve, hogy rám nézett,
úgy éreztem...
kinyílik a tudatom.
Igen.
Ilyesmi történt velem is.
Láttam azt a mintát.
Mindenütt ott volt.
Mind ezeknek az ismétlődő ciklusoknak a foglyai vagyunk.
Valahogy megláttam a tükörben.
Csak felvillant, de úgy volt, ahogy mondta.
Egyszerre megértettem.
Hogy ez a világ nem a valóság.
Akkor éreztem először, hogy van célom.
Tudtam, hogy ki vagyok, és mit kell tennem.
Ki maga?
És mit kell tennie?
Én vagyok
Morpheus.
És meg kell találnom Neót.
Morpheus.
Jól van.
Uramisten!
Ki kell vigyelek. Meg kell tudnom, ki csinálta a modált.
Gyere velem! De teljesen készen kell állnod a kilépésre,
mert ha úgy hiszed, itt a helyed...
- Így kell döntenem? - Amikor elém rakták ezeket,
szidtam a bináris világfelfogást
és az életem szimbolikus redukálását.
Kinevettek, hogy nem értem a lényeget.
Mi a lényeg?
Hogy a döntésed illúzió.
Mert tudod, mit kell tenned.
Igazság.
Jól van.
Van egy régi ház nagy ablakkal és sok lépcsővel.
A Lafayette.
Vezet oda egy hátsó ajtó.
- Ne ellenkezz! - Mi ez?
Lélegezz!
A kilépés ugyanúgy zajlik embernél és programnál.
Jól van.
- Helló! - Helló!
Még sosem volt másféle szemüvegem.
Jól áll. Melyik ajtó?
- Az. - Oké.
White ügynök.
Smith ügynök?
Futás!
- Seq! Hallasz? - Bugs! Azt hittem, véged!
- Vigyél az ablakhoz! - Bugs, ez egy ügynök!
Az az ablak! Kajakból!
Mi ez?
RIASZTÁS - BEHATOLÁS
Mi a franc ez?
Gond van?
- Csak egy kis összeomlás. - Helló, Bobbi! Helló, tesó!
Ilyen gyönyörű napon öröm élni. Igazam van?
- Problémó? - Elvesztett valamit.
Ez régi Mátrix-kód?
- Csak egy kis modálkísérlet. - A Binary hez?
- Kell egy kávé. - Kávé. Igenis. Meghívlak rá.
Nem benyalásként,
de amikor először mátrixoztam, behaltam tőle.
Szabad akarat és végzet paradoxona.
Az algoritmusunk rabjai vagyunk, vagy felülírhatjuk a programunkat?
Zseniális. Mármint a játék kontextusán belül.
Teljesen beszippantott, mondtam már? Meg is buktam hetedikben.
Majdnem kicsinált a játékod.
- Már mesélted. - Most mégis itt vagyunk.
Mit gondol, Mr. Anderson? Mi akartuk ezt,
vagy a végzet?
Aha.
Meg is jött. Milf a javából.
Szúrós szem. Ne haragudj.
Gyík vagyok. Gépek neveltek.
Menj most el inkább.
Kérlek, ne! Összekapom magam. Jó leszek.
Jó leszek.
Rendben.
Beszéltél már vele?
Tudod, mit?
Sok jót tettél velem. Most én teszek jót veled.
Jude, ne!
- Elnézést! - Köszönöm.
Jó napot!
Ez spontán jött. Jude Gallagher vagyok.
A Deus Machinánál dolgozom.
- Helló, Jude! Tiffany vagyok. - Tiffany?
Ez meglep.
- Anyám imádta Hepburnt. - Jude!
És az úr egy kiváló barátom, Thomas Anderson.
Igazi híresség, korunk legnagyobb játéktervezőjeként tartják számon.
Ne haragudjon!
- Jude... - Beszélj vele!
Örülök. A becenevem Tiff.
Helló!
Találkoztunk már?
- Mindketten járunk ide. - Adsz sütit?
Fel akarja szedni anyámat?
Brandon!
Csak egy harit!
Drágám! Miért nem jöttök? Elkésünk.
Ő a férjem, Chad.
- Örülök. - Üdv!
Callie-nek edzése van, drágám.
Igaz. Bocsánat.
Indulás, gyerekek!
ESZKÖZ: 101-ES MODÁL NEM ELÉRHETŐ
Mi?
101-ES MODÁL: ÁLLOMÁNY TÖRÖLVE
Bocsánat, de hívat a főnök.
"Emberek milliárdjai élik le az életüket
öntudatlanul."
Imádom ezt a mondatot.
Te írtad, ugye?
Valahányszor itt állok, azt mondom: "Atyaúristen!
Valóságnak ez túl tökéletes."
Nem?
De.
Persze.
Ülj le!
Cigit?
Hát nem szoktál le?
Mint szokásról igen.
Mint bűnös élvezetről nem.
Igyekszem megkönnyíteni a dolgod.
- A Binary túl drága lett, tudom. - Másról van szó, nem a Binary ről.
A jövőnkről, ami a múltunkat ismerve problémás téma.
Ezt hogy érted?
Hogy megy a terápia?
Jól.
Nincsenek... rohamaid?
Nincsenek.
Ez csodás hír.
Mindig voltak nézeteltéréseink.
Azt mondtad, az első találkozásunk egy FBI-os kihallgatásra hajazott.
De nézz körül!
Ez a mi művünk.
Kettőnké.
Igen.
Csakhogy
változott a piac, éles a verseny.
Érthető, hogy imádott anyavállalatunk, a Warner Bros.
úgy döntött, folytatja a trilógiát.
Mi?
Velünk vagy nélkülünk, de megcsinálják.
Az hittem, ahhoz nincs joguk.
Dehogy nincs.
És ha nem működünk együtt, szerződést bontanak velünk.
Komolyan?
Tudom, hogy számodra véget ért a történet,
de a történetek nem hagyják magukat.
Sosem érnek véget.
Mindig ugyanazokat a sztorikat ismételjük,
csak más nevekkel, más arcokkal,
és bevallom, engem izgat is a dolog.
Ennyi év után
visszatérünk a kezdetekhez.
A Mátrix hoz.
A marketingesek...
Tom?
Igen?
Jól vagy?
Igen.
Mit érzett abban a percben?
Hogy mit éreztem?
Azt éreztem, hogy vagy megint ideg-összeroppanásom van,
vagy egy számítógép generálta világban élek,
ami foglyul ejtett... megint.
Egyik sem túl jó.
Nem.
De talán mégsem ilyen bináris az ügy. Lehetnek más értelmezések is.
Igen.
Maga túlélt egy öngyilkossági kísérletet,
és kivételes képzelőerővel bír.
Ez a kettő összeadódva veszélyes agyszüleményeket hozott létre.
Tegnap az üzlettársa orvtámadást intézett maga ellen.
Olyat kért, amire maga rég nemet mondott.
A követelése elvette magától a hangját.
Az agya ellentámadásként ugyanazt tette vele, amit ő tett magával.
Beszéltünk az adaptív indulat értékéről a traumafeldolgozásban.
Szó sincs tehát újabb ideg-összeroppanásról.
Ez az epizód az egészséges önvédelem példája.
Még fontosabb, hogy kezdetben nagyon nehezen beszélt ilyesmiről.
Ez mutatja, mekkora utat tettünk meg.
Írjak fel újabb adag gyógyszert?
Igen.
Először is: mindnyájunk nevében mondhatom,
hogy nagy öröm
azon a játékon dolgozni, ami maga a nagybetűs Játék.
Kiosztottuk nektek a fókuszcsoportos kutatás eredményét.
Megtaláljátok benne a brandhez fűződő kulcsszó-asszociációkat.
A két leggyakoribb: "eredetiség" és "friss".
Tartsátok ezeket szem előtt, amikor a Mátrix 4 -en dolgoztok.
Amit az 5 követhet.
Mitől volt más a Mátrix? A fejet támadta.
Tűpontos. Elvárás, hogy a szürke zónákban
bekapcsoljon a "mi a franc"-jelzés.
Mitől volt új a Mátrix? A fejet támadta.
Elvárás, hogy a szürke zónákban bekapcsoljon
a "mi a büdös franc ez"-jelzés.
Én nem imádtam annyira az elsőt, mint páran közületek.
És nálam reflexből kuka az olyan játék, amihez külön szótár kell.
A jó játék hangos és egyszerű.
Fegyverek! Sok fegyver.
Mátrix egyenlő mészárlás.
- Az agyatlan akció brandidegen. - Így van.
A Mátrix elmepornó. Filozófia fényes,
- szűk latexben. - Ja.
A gondolat az új szexi.
A VALÓSÁGOT ELŐBB DOBOD EL, MINT AZ ÁLMOKAT.
ALICE CSODAORSZÁGBAN
A Mátrix témája a...
Transzpolitika.
Kriptofasizmus!
Leképezi a...
Tőkés kizsákmányolást.
Ez nem lehet egyszerű reboot, felújítás, felmelegítés...
Miért? Rebootdömping van.
Rossz nyúlüregben ülünk. Ha bárkinek azt mondod: Mátrix...
Ha azt mondod: Mátrix... Mátrix...
ezt látják.
Összefoglalom egy szóban a célt.
Bullet time! Bullet time!
Ez két szó.
Egy új bullet time kell.
Forradalmasítsuk a játékipart! Megint!
Üdvözlöm, Tiff!
A szokásosat?
Tudja, mit? Egyszer élünk.
Ma inkább egy cortadót kérek.
Valaki ma kirúg a hámból.
Meghívhatom rá?
Helló!
Emlékszem, akartam családot,
de talán csak azért, mert egy nőnél az az elvárás.
Nem tudni, a vágy saját-e, vagy a neveltetés programozta belénk.
Sokat fizetek a lélekelemzőmnek, hogy feleljen helyettem ezekre.
Ügyes.
Rám is rám férne a terápia, de nincs rá se időm, se erőm.
Tudja, milyen kimerítőek a gyerekek.
Nem tudom. Nincs gyerekem.
Jaj, tényleg. Hiszen tudom.
Rágugliztam magára.
Na, és milyen világhírű játéktervezőnek lenni? Biztos jó.
Sokat dolgozom. Néha persze nagyon jó érzés.
De többnyire...
Nem is tudom.
A maga műve a Mátrix. Azt még én is ismerem.
Igen. Elszórakoztattunk pár gyereket.
Szóval megérte?
Kérdezhetek valamit a játékáról?
Persze.
A főhőst önmagáról mintázta?
Sok van benne belőlem.
Talán egy kicsit túl sok is.
Kérdezhetek még valamit?
Hogyne.
Van a játékban egy nő.
Trinity.
Furcsa véletlen az is, igaz?
Hát igen.
Tetszik.
Szeretem Trinityt.
Meg a Ducatiját.
Újabb véletlen: imádom a motorokat.
Kush barátommal motorokat építünk.
Tényleg?
Magának az analízis, nekem a motorok.
Nézegettem képeket a játékából.
Trinityről.
Megmutattam egyet Chadnek. Kérdeztem, mit szól hozzá.
Nem értette, hát rákérdeztem:
"Nem gondolod, hogy hasonlít rám?"
Tudja, hogy reagált?
Nevetett.
Én is nevettem, mintha ez vicc lenne. Hisz hogy is ne lenne az?
Közben dühös voltam.
Magamra is, amiért nevetek.
Chadbe meg belerúgtam volna egy jó nagyot.
Nem túl nagyot,
épp csak akkorát, hogy leszakadjon az állkapcsa.
Már biztos bánja, hogy leült velem beszélgetni.
Hosszú ideje nem élveztem ennyire semmit.
Ezt fel kell vennem.
Tiff, tessék! Jaj istenem!
Azonnal megyek.
A legkisebb feldugott egy Legót az orrába.
Mennem kell.
Remélem, látjuk még egymást.
Rendkívüli esemény történt.
Kérjük, hagyják el az épületet a legközelebbi kijáraton át.
Mi van?
Biztos felhívta egy kölyök a zsarukat.
- Valakit dühít egy update. - Vagy szívat.
Igyekezzenek, kérem! Kiürítjük az épületet.
Üdv, Neo!
Ha választ akarsz a kérdéseidre, menj a folyosó végén nyíló ajtóhoz!
Indulj!
- Ki vagy? - Tudod te azt.
Uram, erre!
Jude?
Jude!
Végre.
Sejtettem, hogy nem jön be, de nem bírtam kihagyni.
Mi?
Morpheus Uno az ablak előtt.
Villám, mennydörgés, dráma.
"Végre."
Én meg ennyi év után egy klotyóból sétálok ki.
Tragikus vagy vicces?
Téged ismerlek.
Találkozásom a teremtővel.
Ilyen nincs!
Szemlátomást van.
Nem lehetsz egy karakter, egy kód!
Hús-vér vagyok.
Hogyan?
Itt a válasz minden kérdésre.
Nem.
Hogyhogy "nem"? Te akartad ezt. A te ötleted volt.
Az csak próbálkozás volt. Kísérlet.
Kísérlet?
Beraksz egy szar kis modálba,
én meg kutassak utánad ott, amíg be nem dilizek?
Ez volt a kísérlet?
- Elvész a kijárat. - Nem vette be.
Mi? Siessetek!
Kicsit szét van esve.
Nehéz volt meghackelni a tükröt.
Még nyitva van.
Ez nem lehet a valóság!
Megvan a célpont!
Ez nem a valóság.
Ezt csak képzelem. Ezt csak képzelem.
Állj!
Ez nem lehet a valóság.
Állj!
Neo!
Úristen!
Neo!
Mr. Anderson!
Nem. Ez nem lehet.
Hiányzott.
Ezt csak képzelem.
Hall engem, Thomas?
Kövesse a hangomat!
Tapintson az ujjbegyével! Mit érint meg?
A csengő.
Hallja a csengőt?
Emlékszik, mi történt, és hogy került ide?
Gyalog jöhetett.
Déjà Vu be akart jönni, ajtót nyitottam, és ott állt.
Úgy érzi, tud beszélni róla?
Eleinte nem tudta megkülönböztetni a valóságot attól, amit képzel.
Előzőleg le akart ugrani egy tetőről.
Azt mondta, el akart repülni.
Azóta nagyon jelentős haladást értünk el,
de most valami felzaklatta. Hogy kezdődött?
SMS-eket kaptam.
- Kitől? - Morpheustól.
Szóval visszatért.
Igazából nem ő volt az.
Hanem egy program, amit egy modálhoz írtam.
És ez a Modál-Morpheus
azért jött, hogy kivigye magát
a Mátrix nevű virtuális valóságból?
Őrült vagyok?
Ezt a szót itt nem használjuk.
Akkor milyen szót használjak?
Melyik szó írja le, ami most történik velem?
Láthatnám az SMS-eket?
Törlődtek.
Ha kocsiba ülnénk, és elmennénk a munkahelyére,
mit gondol, mit találnánk?
Semmit.
Mert nem történt semmi.
Senki nem halt meg.
Senki nem írt rám.
A fejemben történt az egész.
Ezt kell mondanom?
Ezt is hiszi?
Valósnak tűnt.
Hát persze.
Csinálni akart egy játékot, ami megkülönböztethetetlen a valóságtól.
A cél érdekében átültetett egyes részleteket az életéből.
A szublimált harag az üzlettársára az ellenség szerepét osztotta.
A Tiffany nevű férjes asszonyból egy tragikus románc Trinityje lett.
Még a macskám iránti ellenszenve is bekerült a Mátrix ába.
Ezzel nincs semmi baj. A művész agya így működik.
A baj ott kezdődik, ha a képzelete ön- vagy közveszélyessé teszi.
Nem akarjuk, hogy bárkinek baja essen, ugye, Thomas?
Örülök. A becenevem Tiff.
- Ki vagy? - A nevem Trinity.
Senki se mondja meg rólad, csak te tudod. Az egész lényed.
Tetőtől talpig.
Érzed a szívem?
Ott őrizlek.
Üríts ki magadból mindent!
Szabadítsd fel a tudatod!
Nem lehet túl nehéz.
Tudatfelszabadítás. Baszki.
Oké.
Tudatfelszabadítás.
Repülök...
vagy zuhanok.
Ki a fene maga?
Nem emlékszel rám,
de egyszer régen megváltoztattad az életem.
Amikor leugrottál egy másik tetőről.
Akkor még, mint a többi duracell, én is csak látszólag éltem.
De felnéztem, és megláttalak téged.
Egy másik arcod volt, de megláttam
az igazit is, egy pillanattal azelőtt...
hogy ugrottál.
És nem estél le.
Te hackelted meg a modálomat?
Igen.
Ez Jude lesz. Ő nem barát, hanem rád állított ellenőrző program.
Úton van ide, és ügynököket is hoz.
Jude?
Tesó, egész este hívogatlak. Kövér problémó van.
Egyedül vagy?
Ez elég intim kérdés.
Nincs tipikus ügynökkülsejük.
Civil külsejű botokat vetnek be. Nem tudhatod, kiben bízhatsz.
És benned miért bízzak?
Mert ha kinyitják az ajtót, lezár a rendszer.
Engem kinyírnak, téged meg visszaraknak a neked írt ciklusba,
ahogy mindig, ha ugrani próbáltál.
Tudom, miért volt nyitva a modálod. Hogy valaki kiszabadítsa Morpheust.
Vele találhattunk rád.
Ahogy ezt, úgy tudtam azt is, hogy egyszer megtalállak.
És hogy akkor készen állsz majd erre.
Ha érdekel az igazság, Neo,
követned kell engem.
Jó.
Hol vagyunk?
Tokióban.
Mozgó átjárót nehezebb lekövetni.
- Seq profi ebben. - Kapu tiszta.
Nincsenek árnyékok.
Ilyenre nem emlékszem.
Már nem rohangálunk telefonfülkékhez.
Jobb oldali ajtó.
Helyzet és helyszín, igaz?
Jaj ne.
A helyzet a fontos... meg a helyszín.
A kudarcból okulva úgy gondoltuk,
a múlt elemei segíthetnek elfogadnod a jelent.
Hisz mi a legjobb szorongás ellen?
Egy kis nosztalgia.
Ezek részletek a játékodból.
Az idő ellenünk dolgozik.
Satöbbi, satöbbi.
Sajnos nem lehet elmondani, valójában mi a Mátrix. Bla, bla.
Akkor hiszed, ha látod.
Repülj!
Várjunk! Ha ez a valóság,
ha nem őrültem meg, akkor mindez
megtörtént?
De ha megtörtént...
akkor meghaltunk.
Nem úgy tűnik.
Hogy miért tartottak életben a gépek, és miért rejtegettek,
azt nem tudjuk.
Rejtegettek?
A cégünknél csináltam egy játékot, aminek Mátrix a címe.
Nekem ez nem tűnik rejtegetésnek.
Sok éve figyeljük a cégedet. Minden Thomas Andersont megvizsgáltunk.
Azt nem vettük észre, hogy változtatják a digitális önképedet.
A burok egy Fantazma nevű visszajelzővel generálja az önképet.
Te ilyennek látod magad. Valahogy belenyúltak az önképciklusodba.
Mások ilyennek látnak.
Húsz év?
Miért kellett húsz év ahhoz, hogy megtaláljatok?
Több kellett.
Több mint hatvan éve mentetek el a gépek egyik városába.
Mi?
Sok mindent nem tudunk.
Miért nem vagy sokkal öregebb? Hányszor változott az önképed?
De a jelek szerint azért nem találtak meg, mert te nem akartad.
- Ez nem igaz. - Lehet.
Talán az is csak rágalom, hogy azért tűntél el,
mert kezdettől fogva a gépeknek dolgoztál.
- Morpheus, hagyd abba! - Csak arról beszélek, hogy itt a perc,
amikor színt kell vallanod.
Ha ki akarsz szállni,
ezt vedd be!
Ha itt érzed otthon magad,
akkor szedheted tovább ezt.
Beveheted mindennap. Újra meg újra, a végtelenségig.
A picsába!
Figyeld a ciklust!
Cybebe kéri a helyet.
Van egy jel, de gyenge.
Nem követhető.
Egy csomó furcsaságot látok.
- Miket? - Ez beültetés.
Thomas?
Uramisten!
Jaj ne!
- Vendég jött. - Megtaláltak?
Thomas, ebből semmi sem igaz.
Most egy súlyos pszichotikus rohamot él át.
- Lexy? - Mindjárt kész.
Thomas?
Kérem, Thomas! Ez nem játék.
Fogja meg a kezem!
A kezem a valóság.
Maradjon itt!
Nem. Nem.
Maradjon itt!
Neo!
Morpheus!
Gyerünk!
- Botok aktiválódnak. - Rajzás!
Gyere!
Átjáró a vécében. Gyorsan!
Oké.
Gyere már!
Hol van?
- A tükör az. - Mi? Nem férünk át.
Muszáj lesz. Nincs más kiút.
Tudom.
Perspektíva. Ha közelebb mész, nagyobb lesz.
Jól van. Gyerünk!
Oda be!
Trinity.
Ne!
Köszöntelek újra a való világban.
Trinity!
Hogy van?
A vitális funkciókat fenntartották, de nem néz ki jól.
- Elveszítjük. - Az újraindítás működhet.
Csináld!
Erre emlékszem.
A Construct.
Ami összeköti a mindent és a semmit.
Üdv a pecóban!
Mikor itt lazulhatok...
téged tanulmányozlak.
Meg magamat.
Vigyázz! Ez fejbe kólint.
Az emlék, ha fikcióvá teszik, már nem valóságos?
Az emléken alapuló valóság puszta fikció?
Ami az én szerepemet illeti, arra jutottam,
hogy két olyan erő algoritmikus leképezése vagyok,
amelyek révén önmagaddá váltál.
Morpheus és Smith ügynök.
Egybegyúrtál ellentétes programokat, ami...
mondjuk úgy, nem az ép ész garanciája.
De bejött, hiszen itt vagyunk.
Most mondom a rossz hírt.
Az agyad sajnos rákattant a szarra,
amivel a Mátrix évtizedekig tömte.
Durván rákattant. Az elvonás kikészít téged.
A dokibotok szerint kipurcansz.
De ők nem ismernek úgy, mint én.
Én tudom, mi kell neked.
Ez vicc, ugye?
Nem vicc.
Ez lehet hátralevő életed első napja.
De csak akkor...
ha megküzdesz érte.
Nem. Nem harcolok többet.
Biztos?
Mit művel?
Hát persze. Idomítva vagy.
Azzal tömték a fejed, hogy csak az ő világukat érdemled.
De te valahol tudtad, hogy ez nem igaz.
Emlékeztél a valóságra.
Nem ismersz engem.
Nem?
Ismerlek,
mert tudom, mi fontos neked még ma is.
Tudom, mit akarsz, miért küzdesz,
és miért nem fogod soha feladni.
Gyerünk, Neo!
Csináld meg!
Ez az utolsó esélyed.
Küzdj, ha viszont akarod látni Trinityt!
Gyerünk, Neo! Küzdj érte!
Azta!
Küzdj érte!
Megengeded?
Hogy vagy?
Ha ez a csatlakozó létezik...
akkor fogták az életemet,
és videójátékot csináltak belőle.
Hogy hogy vagyok?
Nem tudom.
Azt sem tudom, honnan tudhatnám.
Itt van a trükk.
Ha nem tudjuk, mi valóságos...
nem lázadunk.
Fogták a történetedet,
ami olyan nagyon...
nagyon sokat jelentett nekünk,
és eljelentéktelenítették.
Ezt teszi a Mátrix.
Fegyvernek használ minden gondolatot,
minden álmot.
Mindent, ami fontos nekünk.
Mi jobb rejtekhely az igazságnak,
mint egy banális videójáték?
Úgy beszélsz, mint az Orákulum.
Sokat hallottam róla.
De már nem ismerhettem meg.
Hogyhogy?
Mikor a Mátrix új verzióját feltöltötték...
volt egy tisztogatás.
Békét ígértek nekünk, és tisztogatást kaptunk.
Nem. Nem, tényleg béke lett.
Te tetted lehetővé, és mindent megváltoztatott.
Nem érzem, hogy bármi is változott volna.
A Mátrix ugyanolyan vagy rosszabb.
Ott tartok, ahonnan indultam.
Úgy érzem, minden, amit tettem,
minden, amit tettünk,
mind hiábavaló volt.
Egyáltalán nem.
Megmutatom.
Ők a legénységem.
Az operátorunk, Seq.
Sequoia. De mindenkinek csak Seq.
Örülök.
Apám imádta a szikvójafenyőket.
Amikor kijött, és látta, hogy már nincsenek,
majdnem belehalt.
De szerencsére megismerte anyát,
és így lettem én.
Ők pedig Lexy, Berg és Ellster.
Helló!
Ismerted a nagyapámat, Roland kapitányt.
Roland kapitány a nagyapád?
Viccelődött vele, hogy sosem hitt benned.
De azt is mondta: te újra felszabadítottad őt.
Nem vagyok rajongó tini, de nekem ez nagyon nagy pillanat.
Berg a rezidens neológusunk.
Micsodátok?
Van sok ilyen ember, mint én, akik megszállottan kutatják az életedet.
Ő segített felismernem a modálodat.
Ha majd ráérsz, feltennék úgy egymillió kérdést.
Én is. Először is ezekről.
Semmi baj. Gyertek csak!
Ő Cybebe.
Ő Octacles, ő pedig Lumin8.
A gépek már a mi oldalunkon állnak?
Ők szintiensek. Nem nevezzük őket gépeknek.
A szintiensvárosi látogatásodnak nagy hatása volt.
Erről beszéltem.
Megváltozott, amit mindenki kőbe vésettnek hitt:
hogy mit jelent a "mi oldalunk".
Cybebe és Octacles életveszélyt vállalt érted.
Köszönöm.
De miért?
Nem mindenki vágyik hatalomra.
Miképpen szabadságra sem.
Ez meg mi?
Exomorf részecskekódex. Új kütyü.
Programok átjöhetnek vele ide. Korlátozottan.
Korlátokat csak a korlátoltak ismernek.
Morpheus.
Köszönöm.
Megtiszteltetés volt.
Hogy működik?
Paramágneses oszcilláció.
Letölthetem neked a kézikönyvét.
- Köszönöm. - Már a letöltés sem a régi.
Doksik meg diagnosztikák jönnek.
Kérdezhetek tőlük valamit?
Amikor kihoztatok, volt ott egy másik burok.
Igen. Elemeztük az adatokat.
Lehet, hogy Trinity az.
Ő az.
Tudtam, hogy ezen túl kell majd esnünk.
Te nem egy sima kihorgászós meló voltál.
Cybebe többet nem mehet a toronyba, száműzött lett.
Ellőttük rád az egyetlen patronunkat.
Ha tényleg Trinity is az, ötletünk sincs, hogy hozzuk ki.
Még nincs.
Azt sem hitték el, hogy őt megtaláljuk,
mégis meglett.
Jól van.
Nem tudjuk, hogyan hozzuk ki őt. Még nem.
Kapitány, közeledünk az ellenőrzéshez.
Megjöttünk.
Zionba?
Ülj le!
Ő Hanno. A flotta legjobb pilótája.
Az inkább valamelyik szintiens.
Mnemoszüné, engedélyezem a leszállást. Üdv itthon!
Köszönöm.
Ütközni fogunk.
A tábornok rájött, hogy a polipok ellen
a rejtőzés a legjobb taktika.
Íme Ió!
Ió.
Mintha igazi lenne.
Bioég.
Kábé egy nagy növénylámpa.
Annál sokkal többet tud.
Vizet von ki a kéregből, párásít.
Szabályozza az ECO-t és a szerotoninszintet.
Pluszban
- tök jól is néz ki. - Ellentétben azzal.
A tábornok fogadóbizottságot küldött.
A mindenségit!
Tényleg te vagy az.
Niobe?
Egy kicsit ráncosabban és kevesebb foggal,
de már bölcsebben, mert tudom, hogy nem tudok semmit.
A fenébe, ezt sose gondoltam volna.
Én sem.
Megmondtam, hogy él.
Fel vannak függesztve, kapitány.
Megmagyaráznám.
A szabályok a biztonságunkat szolgálják.
Kínálkozott egy lehetőség, és féltem kihagyni.
Az emberek nagyon rég várnak erre.
Itt a Kiválasztott.
Nem hiszek a Kiválasztottban.
Sose hittem.
Nem?
Én sem.
De volt idő, amikor a hajódat is odaadtad nekem.
Dacolva a tanács döntésével.
Akkor más világ volt.
Mi is mások voltunk.
Menjenek a dokkba,
tegyék rendbe a hajót,
és adják le az engedélykódjaikat! Itt a vége, kapitány.
Beszélnünk kell.
Mikor hírt kaptam róla,
hogy talán tényleg megtaláltak,
nem tudtam, mit fogok érezni ebben a percben.
Örülök, hogy viszontlátlak.
Én is örülök neked.
Ez kicsit jobb, mint Dozer hígítója volt.
Igen.
Sok minden megváltozott.
Bár te talán nem.
Emlékszel erre?
Könnyű elfelejteni, mennyi zajt ömleszt a fejedbe a Mátrix,
amíg be vagy kötve.
Igen.
Egy másik dolog ugyanolyan zajjal jár,
és rátelepszik mindenre,
akárcsak a Mátrix.
A háború.
Ott álltam a templomi barikádnál,
néztem azt a rengeteg őrszemet,
és vártam a mészárlás kezdetét.
De aztán... elmentek.
Azt mondták, te mentettél meg minket.
Nem hittem el.
Minden éjjel azt álmodtam, hogy vijjognak a szirénák.
De aztán...
amikor felébredtem, ez fogadott.
Ez a csend.
Ma már szégyellem.
Leginkább a borúlátásomat. Hogy olyan sokára hittem csak el,
hogy létezhet egy háború nélküli világ.
Tőled kaptam ezt.
Tőled kaptuk ezt az ajándékot.
És a te ajándékod gyümölcsét élvezzük ma is.
Segíts felállnom!
Sétáljunk egyet!
De szép!
Ő Freya, a fő botanikusunk.
Ő pedig Quillion, a vezető digitológus.
Feltételezem, a vendégünket nem kell bemutatnom.
Semmi sem terjed gyorsabban a fénynél,
csak a pletyka.
Üdvözöllek a Kertben.
Ez eper?
A mátrixbeli kódja alapján rekonstruáltuk a DNS-ét.
És megterem itt?
Nehéz rávenni a genomot, hogy fotoszintetizáljon a bioég alatt, de...
Alakul.
Kóstold meg bátran!
A következő projekt az áfonya.
Emlékszel a moslékra, amit régen ettünk? Arra a rozsdaízű löttyre?
Zionban sosem készülhetett volna ilyesmi.
Miért?
Mert szintiensek kellettek hozzá.
Meg ilyen DI-k, mint ő.
Zion megrekedt a múltban. A háborúban.
A saját Mátrixában.
Azt vallották, hogy mindenképp vagy mi, vagy ők.
Ezt a várost együtt építettük: mi
és ők.
Mi történt Zionnal?
Már vártam, hogy feltedd ezt a kérdést.
A bajok a gépek városaiban kezdődtek.
Az erőművek nem tudtak elég energiát termelni.
Az ínség pedig az erőszak melegágya.
Ahogy azelőtt soha,
a gépek egymás ellen indítottak háborút.
Az Orákulum azt üzente nekünk, hogy új hatalom születik.
Az volt az utolsó üzenete.
Morpheus.
Az ostrom után egyhangú szavazással megválasztották.
Ő lett a Tanács elnöke.
Mennyire örült neki!
De hiába terjedt egyre jobban az új hatalom híre,
az őt hidegen hagyta.
Meggyőződése volt, hogy amit tettél, végleges hatású.
Ezek az emberek mind kitartóan hittek a csodákban.
Hittek benned.
Sajnálom.
Nem tudhattam, hogy ez lesz.
Nem mindent értettünk akkoriban. Most sem értünk mindent.
Nem azért jöttem, hogy gondot okozzak neked,
de segítened kell.
- Trinity életben van. - Ez felvet egy újabb kérdést.
- Miért tartották életben? - Azt nem tudom.
De ha van rá esély, hogy kiszabadítsam,
meg kell próbálnom.
Úgy is, ha veszélyezteted vele a városunkat?
Sajnálom, Neo.
Nem engedhetem, hogy Ió városa Zion sorsára jusson.
Remélem, megbocsátod, hogy azt kérem, menj Sheperddel,
és várd meg a helyzet tisztázását.
Be akarsz zárni, amikor végre szabad lettem?
Tudom, nem érzed méltányosnak,
de megöregedni sem az.
Mégsem panaszkodom.
Bocsánat.
Furcsa egy legendát látni.
Neo.
Sheperd.
Őrület. Valóságos vagy.
"Valóságos."
Megint ez a szó.
Sokat beszélnek itt a régi időkről.
Rólad meg a vírusügynökről.
Zion ostromáról.
Régen minden egyszerűbb volt.
Az emberek szabadok akartak lenni.
Most minden más.
Néha úgy érzem, az emberek feladták.
És győzött a Mátrix.
Ez lenne az.
Csak egyet hadd kérdezzek.
Tényleg tudtál repülni?
Menő.
Morpheus!
Bezártak Aranyhaj tornyába?
De a kilátás szép.
Mi van Bugsszal és a többiekkel?
A hajót kéne sterilizálniuk fogkefével.
Csak kéne?
Helyette várják, hogy eldöntsd,
itt maradsz-e jámboran a kaszniban,
vagy lelépünk kihozni Trinityt.
De hát ez nem kérdés.
Mit csináljunk, tábornok?
Bugs független gondolkodású volt már akkor is, amikor kihoztad.
Ez nem független gondolkodás.
Ez lázadás.
Ugyan, Niobe! Tudom, milyen rossz érzés volt neked bezárni őt.
És azt is tudom, hogy valahol
megkönnyebbültél most, hogy elment.
Annyira sokat dolgoztunk, hogy Ió biztonságban legyen.
Félek.
Ez ő.
Ott a hídon.
Megvan.
Beszarás ez a Fantazma.
Fel-felvillan az igazi énje,
de a kódképe...
Programilag totál kékagyú.
Ez kegyetlen kérdés, de fel kell tenni.
Mi van, ha ott érzi jól magát?
Én hogy néztem ki?
Ugyanígy.
Süllyedj adásszintre!
Köszönöm, hogy segítetek.
Ha te nem vagy, nem is élnénk.
Plusz csak a varázserőd menthet meg minket a tábornoki büntitől.
És ha nem tudok az lenni, aki voltam?
Akkor rábaszunk.
Két perc.
Két perc az adásig.
Egy hotelszobán át mentek be.
Elvileg tiszta.
Kapu nyitva.
Egy közeli raktárba tudlak vinni.
Nyüzsögnek arra a botok.
Menjünk!
Mit szólsz hozzá?
Eleinte féltem, mert annyira öreg lett.
Ez a szakáll, ez a haj...
- De totál bejön. - Hülye.
A Kiválasztott-dolog.
Mindenki meghalt, aki vele utazott.
Mi is kinyiffanunk miatta, az tuti.
Még mindig kiszámítható.
Smith.
Smith? Mármint az a Smith?
Őrület.
Ezernyi elmélet szól róluk, erre most itt állnak.
Milyen dilis kód ez? Olyan, mint egy ügynök, de... nem az.
Az eszedre apellálok.
Hogy talált ránk?
Sose értékelted a kapcsolatunkat.
Bezzeg az Elemző.
- Ki? - Az orvosom.
Ami összekötött minket, abból ő bilincset csinált.
Látva már pofonegyszerű. De ez a kódváltós frissítés észbontó.
Nem tudom, hogy csinálta.
Te mint kopaszodó kocka.
Haláli.
Én meg
tovább tökéletesedve.
Bár a sugárzó kék szem talán kicsit túlzás.
Mit akar, Smith?
Vágyálmaim vannak, Tom. Nagyszabásúak.
Zömmel véres bosszúfantáziák,
de megvalósulásuk feltétele, hogy te lemondj a vágyaidról.
Ez konfliktust kódol.
Elkerülhetetlenül?
Szerintem nem. Csak ne gyere a Mátrixba, és bízd rám a doktor urat!
Ő nem érdekel. Trinityért jöttem.
Ez a bökkenő, Tom.
A doki tudta, hogy be fogsz jönni.
Hidd el,
nem bírsz el vele.
Kapitány, kapuk az alacsony frekvenciák felől.
Engem ő nem fog többet pórázra kötni.
Találtam pár régi ismerőst.
Bugs!
- Száműzöttek. - Nem törölték azokat?
Te?
Ez tényleg te vagy!
Ennyi év után. Ezt el se merem hinni.
Egek.
Te loptad el az életemet!
Arra céloz, hogy kicsit ők is olyan helyzetben vannak, mint én.
A halálod árán élhetnek.
Gyerünk!
Te tettél tönkre
a kibaszott világon mindent!
Oda az elegancia.
Odalett a stílus, nincs már társalgás!
Csak ez a...
A művészet, a filmek, a könyvek, minden jobb volt!
Még számított az eredetiség!
Van helyette Face-Zucker-fasz meg kibaszott
klíma-wikimiki-szirszar-geci!
Megy még a kungfu.
Neo!
Mint a régi időkben.
Neo.
Gondolkoztam kettőnkről.
A binaritásról, ami a dolgok mélyén rejlik.
Egyesek és nullák.
Fény és árny.
Döntés és annak hiánya.
Anderson és Smith.
Elvesztettél valamit, Tom.
Nem az vagy, aki voltál.
Ez igaz.
Szép volt.
Kösz.
Küzdj!
Kapitány. Jól vagy?
Igen. Hol van Neo?
Smith most öli meg.
Hol?
Rossz érzés ez nekem.
Elvégre te tettél szabaddá...
már megint.
Te igazán tudod, miért nem mehetek vissza.
Bár hallgattál volna rám!
Így nem látod viszont őt.
Mi volt ez?
Neo.
Itt a varázserő.
Jól vagy?
Igen.
- Erre lesz válasz. - Sok kijárat kinyílt.
Még nincs vége!
Lesz folytatás-franchise-spinoff!
Mennünk kell.
Még ne!
Beszélnem kell vele.
Még pár ősöreg száműzöttel is alig bírtunk.
Biztos most kell ezt?
Mert hát...
szarul nézel ki.
Te jó ég! Mi történt?
Kis baleset.
Kush! Hívj orvost!
Nem kell.
Nem maradhatok sokáig.
- Azt hittem, nem látom többet. - Miután beszéltünk, rájöttem,
hogy az életem nem élet.
Egyszer valamikor feladtam a valóságos dolgok utáni kutatást.
Ne.
Történt valami?
Kerestem utána a kávézóban.
Már azt hittem, csak látomás volt.
Aztán tegnap éjjel volt egy álmom.
Rendőrök vették körül magát,
aztán üldözni kezdtek minket.
Minket?
Ott ült velem a motoromon.
Hogy végződött?
Nem jól.
Nekem is vannak a jövőt sejtető álmaim.
Valóra vált, amit álmodott?
Végre felnőtt módon beszélhetünk.
Utálok hazudni. Komolyan. Kimerít.
Tiffanyvel egy örökkévalóság óta várjuk magát.
Déjà vu, mi?
Nincs értelme. Az idő nyer.
Ez a visszapörgetés a pislogásnál is gyorsabb.
Maga adta az ötletet.
Összefoglalom egy szóban a célt:
"Bullet time."
Igen, egy kicsit groteszk,
a saját képességével uralni magát.
Árgus szemekkel figyeltem,
mégis megtalálta a kiutat.
Okos húzás volt az a modál.
De talán így volt a legjobb.
Ez a felület most nem is rossz.
Tudom, kellemetlen ezeket hallania,
miután elviselt annyi kínt és szenvedést.
Sajnos a maga vége nem a világvége.
Meglepi!
Láttam a halálát.
Azt mondtam magamnak: "Ez az anomáliák anomáliája."
Micsoda kivételes lehetőség!
Az Öltönyösök hagyták, hogy rekreáljam magukat.
Őt miért? Mindjárt mondom. Ne féljen, nem hallja.
A feltámasztásuk iszonyúan drága volt.
Mint a házfelújítás:
dupla annyi idő, dupla annyi pénz.
Azt hittem, örülni fog, hogy újra él.
Óriásit tévedtem.
Tudta, hogy a remény és a csüggedés kódja hasonló?
Éveken át próbálkoztunk
a forráskódjuk aktiválásával.
Már-már feladtam, amikor rájöttem...
Trinity.
...hogy maga sosem volt egyedül.
Önmagában egyikük sem túlzottan értékes.
Akár a sav és a bázis, keveredve veszélyesek.
Minden szimulált találkozásuk,
mondjuk úgy, csúnyán végződött.
Neo!
Viszont ha elértem, hogy közel legyenek egymáshoz, de ne túl közel,
az hihetetlen dolgot eredményezett.
Tudja, az elődöm a precizitás megszállottja volt.
A Mátrixa csupa flancos adat és egyenlet volt.
Utálta az emberi elmét.
Nem jött rá, hogy maguk tojnak a tényekre.
A képzelet a mindenük.
Egyetlen világot tisztelnek: amelyik odabent van.
És a legnagyobb őrültségeket képesek elhinni.
Miért?
Mi hitelesíti a képzeletük szüleményeit?
Az érzések.
Demonstrálnám.
Kush a kezelőim egyike.
Rengeteg ilyen van.
Macerás ügynököket küldeni a duracellekre.
A betelepítés hatékonyabb.
És a bónusz: a rajzás üzemmódjuk irtó mókás.
Ez már döfi!
Tudja, miért vannak a rémálmok?
Hogy miért kínoz valakit a saját agya?
Így csikarunk ki csúcstermelést magukból.
Ilyen egyszerű.
Ó, jaj! Meg tudja állítani a golyót?
Bárcsak gyorsabban tudna mozogni!
Az érzelmeket sokkal könnyebb uralni, mint a tényeket.
Az én Mátrixomban
minél megkínzottabb és manipuláltabb egy ember,
annál több energiát termel.
Őrület.
Évről évre megdől a termelékenységi rekord.
És ami a legjobb: az ellenállás nulla.
Mindenki úgy fekszik
a burokban, mint disznó a szarában.
Hogy mi a titok?
Maga.
Meg ő.
Csendesen epednek azután, ami nincs,
de félnek elveszíteni, ami van.
Az emberek 99,9%-ának ez a valóság definíciója.
Vágy és félelem.
Kapják meg, amit akarnak, nem?
Trinity a maga egyetlen otthona, Thomas.
Jöjjön haza, mielőtt valami szörnyűség történik!
- Bugs! - Hallom.
- Trinity! - Ne hívjon így!
Bocsánat.
Most el kell mennem.
De visszajövök.
Neo! Mennünk kell.
- Őrszemek? - Rosszabb.
Tábornoki parancsra figyellek.
Ránk tapadtál?
Nézzetek rá a szkennerre!
Polipok közelednek.
Stimmel.
Itt a halál vár rátok, otthon a hadbíróság.
Ez a választásunk?
Hagyta volna ott magukat!
Öreg vagyok én már a dögunalmas tárgyalásokhoz.
Ne hibáztasd, Niobe!
Fogd be a szád!
Tábornoknak szólíts,
és ne merd kisebbíteni a volt kapitányom szerepét,
amit a védjegyének nevezhető korlátolt ostobasággal játszott el.
Korlátolt?
Önnek fontosabbak a gyümölcsök, mint az emberek.
- Erről nem nyitok újabb vitát. - Nem is kell.
Ez tény.
Lemondott az emberekről.
Egyetlen emberről fogok lemondani.
És az maga!
- Sheperd, vigye a szemem elől! - Tábornok!
Fegyvert le!
Kudzsaku a barátunk.
Szervusz.
Rendben.
Őt?
Tábornok, köszönöm, hogy fogadsz.
Azt gondoltam, ha van valaki, aki átlátja ezt a katyvaszt,
az te vagy.
Szervusz, Neo!
Téged ismerlek.
Igyekeztelek szemmel tartani.
Miért?
Találkoztunk egyszer régen.
Jó reggelt!
Sati.
Apám tudta, hogy viszontlátjuk egymást.
Bár azt remélte, szebb időkben.
Az akaratlan szerepe abban, ami téged ért, elkeserítette.
Nem értelek.
Apám volt a vezető mérnök az Anomaleumban.
Hol?
Apám tervezte a felélesztő burkot, amibe Neót és Trinityt zárták.
Már megbocsáss...
Te tudtad, mi történt vele?
Tudtad, hogy ő is és Trinity is életben van,
és nem mondtad el nekem?
Volt, amikor bántam ezt a döntést.
De kellettél Iónak. Fe kellett épülnie mindkettőnk népe javára.
Ha mindent elmondok,
nagyon nehéz döntés elé kerültél volna.
Barátaim,
ne akarjatok helyettem dönteni!
Ha hibát követtem el,
kérlek, bocsáss meg nekem!
Most miért jöttél?
Neo szökése megzavarta a Mátrix ot.
Az Anomaleumot csak Trinity táplálja.
A vészprotokoll ilyenkor a Mátrix előző verzióját állítja vissza.
De az Elemző meggátolta ezt azzal az ígérettel,
hogy önként visszatérsz.
Miért ígérhette ezt?
Mert ha nem megyek vissza, megöli Trinityt.
Vagy visszafekszel a burokba,
vagy újra elszenveded Trinity halálát.
Melyiket választanád?
Visszamegyek.
Az Elemző jól kiismert,
de a tudása óvatlanná tette.
A szökésed után rögtön devakuálnia kellett volna Trinityt.
Ha úgy tesz, most nem kínálkozna számunkra ez a kivételes lehetőség.
Néhány órája még
nem hittem volna el, ha valaki azt mondja,
hogy itt fogok állni maguk előtt, mert ismertetnem kell
egy ilyen őrült küldetést.
Mit csinál?
- Jelentkezem. - Nem.
Maga az egyetlen kapitány, akinek megparancsolom, hogy menjen.
Felesleges a parancs, mert önként jelentkezem.
Még ketten kellenek.
Teljesen elment az eszük?
Azt sem tudják, mi a feladat.
Tábornok, ismerjük önt.
Ha azt mondja, ez fontos, senki se mond nemet.
Köszönöm.
Sok szerencsét!
Trinity az Anomaleumban, ebben a toronyban van.
Az utat, amin Neo kijött, lezárták, és rengeteg polip őrzi a tornyot.
Észrevétlenül kell közelítenünk.
Ha nem fújnak riadót,
ez lesz a könnyű rész.
Átjutni a magzatmezőn, egy egész erőművön,
és megmászni egy kétezer méteres, jól őrzött tornyot?
Ez a könnyű rész?
Úgy van.
Csak megkérünk valakit,
aki naponta ezt csinálja, hogy vigye el egyikünket.
Az Anomaleum alatt ötven méterrel van a magzatvízszűrő.
Mellette egy kis hatszögletű szellőző nyílik.
Ez vezet levegőt a korpuszkuláris módosítóba,
ami oxigént küld Neo burkának biogéljébe.
Vágom.
Az exomorf végigcsorog Neo régi köldökzsinórján.
Sima ügy.
Ha bejutott, Morpheus kinyittatja a devakuálót,
és kikapcsolja az aprítót.
Trinity tudata a lekapcsolás után is a Mátrix ban marad,
ezért kell egy emberi agy az átvezetéshez.
Neo akkor az Elemzővel lesz,
így az egyetlen elérhető és alkalmas tudat a tied.
Sejtettem.
Kösz.
Kell Trinitynek a piros kapszula?
Mivel átkerül a tudata a hajóra,
nem feltétlenül kell. De nagyon fontos, hogy az ő döntése legyen.
Ha zavarodott, bizonytalan tudattal jön ki, szinte biztosan meghal.
De ha ő ki akar is jönni,
az Elemző nem küldheti rátok az őrszemeket?
De igen.
De ha minden jól megy, hiába teszi.
Miért?
Mert már nem leszünk ott.
Aki ilyen gondosan tervez, annak jó oka van rá.
Mikor apám rájött, mire használják majd az Anomaleumot,
titokban eljuttatta nekem a terveket.
Az Elemző leleplezte az árulást,
és töröltette a szüleimet.
Ha nincs Kudzsaku, engem is meggyilkoltak volna.
Még ma is gyászolom őket.
Fohászkodtam, hogy eljöjjön ez a nap.
Adásmagasságba értünk.
És hadd mondjam el, hogy miatta vagyok itt.
Mindig olyan bátor akartam lenni, mint Trinity.
De láttam, hogyan reagált a műhelyben.
Azt gondolod, talán tévedek.
Mi van, ha elkéstünk?
Ha ő már nem Trinity?
Sosem hittem, hogy a Kiválasztott vagyok.
De ő hitte.
Hitt bennem.
Most nekem kell hinni őbenne.
Most jön a neheze.
Végeztél már ilyen operációt?
Még soha.
Kezdünk.
Üdv itthon!
Csak beszélni akarok vele.
Tiff-fel?
Jöjjön vissza, és beszélhet vele, amennyit csak akar.
Bár Chadnek talán lesz hozzá egy-két szava.
Ha azt mondja nekem, hogy ő ezt akarja,
maga győz.
Igazán?
De ha engem választ,
akkor engedjen el minket!
Ugyan miért tennék ilyen ostoba dolgot?
Most egy hajón vagyok, olyan emberekkel,
akik lekapcsolnak, mielőtt visszavihetne.
Ha kell magának ez a Mátrix,
ez az egyetlen esélye.
És miért ne kapcsolnák le mindenképp?
Én is elhiszem, hogy elenged minket.
Rendben.
Szeretem a teszteket.
Tiff dönt.
Jól van.
Kész az átvezetés.
És most?
Várunk.
Elég abszurd fordulat lenne, ha ezek után itt hagynánk őt.
Tisztelnünk kell a döntését.
És ha nemet mond,
mi lesz Neóval?
Itt és most Neo életének legfontosabb döntését
nem ő maga hozza meg.
Ezt láttam az álmomban.
Ha az Orákulum volnék, talán lenne magyarázatom.
Az Orákulum.
A játékából?
Az nem egy játék.
Istenem.
Miután elment, hazamentem...
és játszottam.
Azon tűnődtem,
miért érzem emléknek ezt a történetet.
A lényem egy részével...
úgy érzem, egész életemben magára vártam.
És az a részem azt kérdi: "Mi a fene tartott ilyen sokáig?"
Erre nincs egyszerű válasz.
Talán féltem ettől.
Féltem, hogy mi lesz.
Féltem, hogy bántanám, akit szeretek.
Bárcsak az volnék, akinek hisz!
De nézzen rám!
Nem lehetek ő.
- Anya! - Gyere!
- Anya! - Baj van.
Ez a valóság?
- Velünk kell jönnöd! - Mennünk kell!
Tiff!
Nem tudom, mi folyik itt, de jó, hogy megtaláltunk.
- Callie-t elütötték! - Szörnyű. Mikor utánad szaladt.
- Eltört a karja. Siessünk! - Rendbe fog jönni.
Menjünk be a kórházba!
Már késő.
Megértem.
- Tiff, gyere! - Menjünk!
Mi történik?
Neo tévedett.
Tiffany.
Tiffany, velünk kell jönnöd!
Tiffany!
Rohadtul elegem van belőle, hogy így hívsz.
Gyűlölöm ezt a nevet.
Trinity vagyok, és azt ajánlom, vedd le rólam a kezed.
Neo!
Trinity!
Beszarás!
Hozzuk ki! Hozzuk ki!
Micsoda felfordulás!
Az én saram, belátom. Ezt túltoltam.
Pedig a nőkkel mindig olyan könnyű!
Mint nyilván sejti, szó se lehet róla, hogy elengedjem magukat.
Az ki van zárva.
Következzen hát egy újabb déjà vu.
Meghal,
és maga tehet róla.
Hatalmas hazugsághegyek.
Smith?
Lám, már egy programban sem lehet megbízni.
Tommal sok közös vonásunk van.
Miután ő kijutott, mondjuk úgy,
önmagam lehettem.
Trinity?
Mehet?
Igen.
Ne!
Öljétek meg!
Ne hagyjátok!
Azt hiszik, vége van?
Lezárás! Rajzás üzemmód!
Váratlan szövetségünk itt véget ér.
Tudod, mi a különbség köztünk?
Bárkiből lehetett volna te.
Én meg mindig is bárki voltam.
Mi történt?
Mi?
Ne, ne. Gyorsan!
Gyertek ki onnan!
- Nagy a gáz? - Hatalmas.
Ez tényleg gáz.
Tudsz még repülni?
Nem fog összejönni.
Neo! Ülj fel!
Calliope, maradj ápolni!
Mindenki más! Megyünk utánuk!
Hogy van?
Jók az értékek.
Erős a jele.
Szép volt, kapitány!
Már csak egy csoda kell.
Kurva botok!
- Vigyél ki! - Próbállak.
A lezárás aktív. Mindenhol rajzanak.
Ilyet még sose láttam.
Az meg mi, Seq?
Mi baj?
Hova...
Botokkal bombáz.
Baszki!
Lexy?
Sheperd bajban van!
Küldj be!
Bemehetsz, de nem tudom, hogy hozlak ki.
Ne!
Mit csinálnak?
Halálzónába terelik őket.
Sietned kell, Bugs!
Tarts ki, Lexy!
Lexy!
Ott vannak!
Lexy!
Bugsy!
Ez az!
Seq, hol van Neo?
Bajban. Csapdába estek.
Egy tetőre mennek.
Kritikus fibrilláció. Ki kell hozni.
Annyira szép!
Emlékszem erre.
Emlékszem kettőnkre.
Itt véget ért az álmom.
Nem mehetünk vissza.
Nem is megyünk.
Sikerül nekik?
Ez nem én vagyok.
Te csinálod ezt?
Pá!
Mily drámai!
"Tiffany?"
Az egy bennfentes tréfa volt. Egy kis móka, semmi több.
Egy kis móka?
Ez is az.
Jól van, na!
Ha utálta a nevét, miért volt olyan engedelmes kis ribanc?
Igen. Abszolút megérdemelte.
Állítsa már le!
Ezt a gyerekekért.
Pár kérdés.
- Visszaállítást akart csinálni. - Az Öltönyösök akartak.
Persze a maguk forráskódjának kontrollja nélkül lehetetlen volt.
És miért nem törölték magát?
Mert én ismerem ezt a rendszert.
Ismerem az embereket.
És ismerem magukat.
Most örülnek annak, amit elértek.
Méltán, hiszen győztek. Bravó!
És most mi lesz?
Tárgyalni akarnak velem, és akár alkut kötni?
Azt hiszik, maguk a nyerők, mert mindenhatók ebben a világban.
Azt mondom: hajrá!
Újítsanak! Ami belefér!
Fessék tele szivárvánnyal az eget!
Csak egy a baj. Hogy a birkanyáj nem megy el innen.
Szeretik a világomat.
Nem kell nekik ez a szentimentalizmus.
Nem kell nekik szabadság, önállóság.
Irányításra vágynak.
A bizonyosság kényelmére.
És így maguk is ott maradnak a burkaikban
öntudatlan-magányosan, akárcsak ők.
Nem azért jöttünk, hogy tárgyaljunk.
Megyünk átformálni a világát.
Változtatunk pár dolgon.
A szivárványos égfestés jó ötlet.
Lássák, mire képes a szabad tudat.
Azt könnyű elfelejteni.
- Ő teszi könnyűvé. - Ő bizony.
Ezen elgondolkodhatna.
Gondoltuk, eljövünk magához köszönetet mondani.
Olyat adott, amit nem hittük, hogy megkapunk.
És mi volna az?
Egy új esély.
MÁTRIX FELTÁMADÁSOK
ANYÁNAK ÉS APÁNAK "MINDEN A SZERETETBEN GYÖKEREZIK."
SZERETETTEL ÉS KÖSZÖNETTEL SARAH-NAK & PIPPÁNAK
Ne áltassuk magunkat! A mozi halott.
A játék halott.
A cselekmény?
Halott.
A média csak idegi ingerválasz
és tömegkondicionálás.
Bocsánat, miről beszéltek?
A cicás videókról.
Ami most kell, az egy sorozatnyi videó
azzal a címmel, hogy Macsrix.
A feliratot fordította: Tóth Tamás