Dobar dan.
Na današnji dan, 01. jula 2014. ...
u ovaj sat, 06:00...
mi smo prvi aerodrom na celom svetu...
... bili smo u centru pažnje i kontroverzi proteklih 7 godina...
nastavljamo sa razvojem.
Jačaju protesti Zelenih i brojnih drugih zemalja u razvoju.
... Bio je to proglas o "CW7" kao odgovor na globalno zagrevanje.
A mi smo svedoci.
...Vođe koje su upozoravali na globalno zagrevanje više se ne mogu zanemarivati.
Danas, 79 zemalja počinje sa raspršivanjem CW7...
u gornje slojeve atmosfere.
... a očekivano je kako će doprineti snižavanje globalnog zagrevanja...
Tek nas dan deli...
... po tvrdnjama naučnika...
veštačko stvorena rashladna materija, "CW7"...
uspeće globalnu temperaturu sniziti na primereni nivo.
Revolucionarno rešenje za čovečanstvo koje je izazvalo globalno zagrevanje.
Nedugo po raspršivanju CW7, svet se zaledio. Sav život počeo je odumirati.
Dragocena nekolicina koja se uspela ukrcati u zveketavu Arku (Kovčeg)...
bili su jedini preživeli od čovečanstva.
Loš izbor.
17 godina kasnije, A.D. 2031.
U redu, svi iza linije.
Svi sedite.
Jedan, dva tri...
četiri, pet, šest...
Nastavi dalje.
Hajde.
Ti tamo, sedi.
Kertis, sedi.
Sedi dole.
Rekao sam ti sedi dole!
Šta kog' kurca radiš? - Odbrojavam.
Zar ne možeš sedeći? Zar želiš da te upucaju? Lud si.
Začepi, Edgar. Razmišljam.
Imali tu neki violinista sa iskustvom?
Neka podigne ruku.
Violinista!
Ustani, priđi.
Hrana, dođi i uzmi.
Violinista, nasmejavaš me.
Ta kopilad sa prednjeg dela misli kako nas poseduju.
Večeraju svoje bifteke i uživaju u gudačkim kvartetima.
Promeniće se kad tamo dospemo.
Želim biftek.
Izvinite, gospodine.
Moja supruga i ja, svirali smo violinu u "Bostonskom simfonijskom orkestru".
Bio sam prva violina.
Još znate da svirate?
Naravno, to se nikad ne zaboravlja. - Pokažite mi svoje ruke.
Ti, za mnom.
Ostavite sve stvari, smo trebamo tvoje ruke.
Ne oboje?
Da. Obe ruke.
Moja supruga Doris predivno svira. Bolje čak i od mene.
Tamo traže samo jednu osobu.
Onda ne želim da pođem.
Doris, Doris...
Sedite, svi.
Sedi dole.
Ne mogu samo... - Sedi.
Ti jebeni skotovi. - Nije još vreme.
Kad će biti?
Uskoro.
Doris.
Vratiću se, Doris. U redu je.
Vratiću se.
Kakvog je ono ukusa biftek?
Jeo sam ga jednom, ali ne mogu da se setim.
Ako ne možeš, bolje i ne pokušavaj.
Kako je mirisalo dok se peklo?
Miris bi se proširio po celom prostoru.
Kertis. Je li ovo? - Nije to.
Izvini.
Kertis, ovde!
Timbo!
Kako ti stoji, prika?
Daj silu.
Čuj.
Mislim kako mi treba ta proteinska kocka.
Može razmena, ovaj za tog?
Ne.
Lepa moć uveravanja, Kertis. Evo, daj mi taj, daću ti ovaj...
Mir, polako...
Dođi, Timi.
Dođi...
Imam ideju.
Daću ti ovaj i ovaj, za taj.
Šta kažeš? - Ne.
Sredi ga.
Timi!
Timoti, mama te je opako dobro tovila.
Jebote, gde se izgubio?
Hej, dolazi. Daj mi to.
Zdravo Hoze, kako si?
Timi! Pomozi mi.
Edgar, što si ga pustio gore?
Pa i nisam, provukao se mimo. Veoma je okretan.
Ima tek 5. - Veoma okretan petogodišnjak
Timi, lepo sad siđi.
Dođi.
Šta želiš za to?
Bilo što iz voza?
Bilo što iz voza.
Loptu.
Loptu? Ne.
Ne, žao mi je ali ne mogu to. To ne mogu.
Da, loptu i to na celi sat vremena.
Dogovoreno.
Kertis. Je li vreme?
Ne još, Tanja. Uskoro.
Crveni papir?
Da, ono što i čekamo sve vreme.
Naš dojavljivač daće ime.
N, A, M...
Nam Koong Min Soo.
On je stručnjak za obezbeđenje. Sad je u zatvorskoj sekciji.
Čekaj, šališ se? U zatvoru je? - Nije ovde.
Samo želim reći, koju šansu ima... - Edgar.
Samo mislim, ako je taj tip toliki stručnjak u obezbeđenju...
zašto se sam ne oslobodi? - Bilo je dosta! Izađi.
Idemo, Tim. Hajde, idemo.
Edgar samo želi pomoći, znaš to.
Za njega si celi svet.
Ne treba me tako obožavati. Nisam onaj za kog me smatra.
Iznad svih nas si.
U redu, tu smo.
Repna sekcija, deo karantina, zatvorsko odeljenje.
Vrata, vrata, vrata.
4 sekunde kad su svih troje vrata istodobno otvorena.
Imamo 4 sekunde da prođemo kroz njih i da se iščupamo napolje.
Taj Nam, će nam obezbediti ostatak puta.
Sudbina nam zavisi od tog čoveka.
Da.
Uspemo li da ga uverimo da sarađuje, može nas odvesti na čelo voza.
Na samo čelo?
Da.
Odavde pa skroz na početak voza. Sve u jednom potezu.
Preuzmemo kontrolu nad motorom, kontrolišemo svet.
Bez toga, propali smo.
Sve pređašnje revolucije su propale jer se nisu domogli motora.
Šta pričaš?
Ovaj put osvojićemo motor.
A posle?
Pobićemo ih. - Vilforda?
Ti trebaš sad da vodiš voz, ne Vilford.
Sena sam moje bivše sene.
Moj dan je prošao pre decenije.
Koliko je Gilijam star?
Ćuti, Edgar.
Ne govorim da treba ubiti, nije to, to.
Samo kažem da jednom mora da umre.
A to kad se dogodi, ti trebaš preuzeti.
Ti trebaš upravljati vozom.
Nisam vođa.
Ne znam.
Mislim da bi bio dobar, ako se mene pita.
Edgar.
Koliko davno te služi pamćenje?
Ne znam, u kom smislu?
Tvoja majka, sećaš li se nje?
Mogu da se setim njenog lica...
svako malo.
No maglovito.
Ostanite dole, svi.
Svi ostanite na svojim mestima. - Jebote, gleda me.
Ostani dole, ostani dole.
Medicinska kontrola. Samo deca. - Neka sva deca krenu sa mnom.
Ovo je medicinska provera. Bićeš u redu.
Svi, sva deca.
Sva deca? - I ti. - U redu je, samo idi.
Ostanite tamo, gđo. Ne prilazite.
U redu, još jedan.
Jeste, dođi.
Moraš da ideš.
To je tek zdravstvena provera. Samo se drži po strani.
Hajde, u redu je. Ideš sa ostalima, eto.
Ti, idi i proveri.
Ne pomeraj se. - Kreni, Timi!
Timi!
To je njeno dete!
Endi!
Vrati mi sina.
Daj mi mog sina, jebena droljo!
Endi!
Neka se oslobodi cipela.
Timi! - Tim!
Na ovoj razini, trebamo samo 7 minuta.
7 minuta vam je dozvoljeno za govor, gospodine.
Ovo, je tako, razočaravajuće.
Nećemo trebati sve to, imamo samo 7 minuta.
Putnici...
Ovde, nije tek reč o cipeli.
Radi se o neredu.
Ovo je, veličine 44, haos.
Ovo, vidite li ovo? To je smrt.
U lokomotivi koju zovemo dom, ima jedna stvar...
koja je između naših toplih srca i gorke hladnoće...
Odeća? Džins? Ne. Red.
Red je ograda koja drži podalje hladnoću i smrt.
Moramo, svi mi, u ovom vozu koji daje život...
preostalima iz naših prebivališta...
svi se moramo posvetiti...
nama predodređenim komadićima boravišta.
Zar želite cipele obuti na glavu?
Naravno da to nećete. Cipele ne idu na glavu.
Nego na vaše noge.
Kapa ide na glavu.
Ja sam kapa, vi ste obuća.
Ja pripadam glavi, vi nogama.
Da? Tako stoje stvari.
U početku, red je bio propisan vašom kartom.
Prva klasa, ekonomska, i grebatori poput vas.
Večni red podređen od Svete Mašine.
Sve potiče od Svete Mašine.
Sve stvari na ovom mestu.
Svi putnici ove sekcije.
Sva voda koja teče, toplina što greje...
dobivena je zaslugom Svete Mašine.
To je njegov...
predodređeni položaj.
To je tako.
I sad, kao i na početku...
pripadam čelu.
Vi pripadate repu.
Kad stopalo poželi doći na mesto glave...
sveta granica je pređena.
Znaj svoje mesto.
Drži se svog mesta.
Budi cipela.
Imamo još 42 sekunde.
Tako stižemo na komentar g. Vilforda,
božanskog čuvara Svete Mašine.
Gospodine? G. Vilford?
Tu ste?
Jeste li tu, gospodine?
Prekinuo je. Pa...
G. Vilford je veoma zaposlen čovek.
To je tako.
Samo ćemo gledati?
Ne sad. - E, neću tu samo tako jebeno sedeti.
Ne, mogu.
Stani, tamo gde si. Sedi dole.
Spusti to beskorisni oružje. Makni ga.
Dugo se nismo videli, g. Gilijam.
Zadovoljstvo mi je!
Dobro izgledate.
Dobro je.
Ministre Mason, molim vas, prenećete poruku g. Vilfordu?
Svakako, što ću mu reći?
Recite mu: on i ja moramo razgovarati.
Pa, možete to i sa mnom.
G. Vilford nema razloga da tu dolazi.
Ne ovde. Tamo napred.
Lepo je to čuti.
Vaš sin će biti heroj, obećavam vam.
Ili kći, što god već je.
Razumio sam.
Vaš doprinos, biće časno zapamćen. Hvala.
Veoma žalim što sam vas prekinuo pri molitvi.
Jako mi je žao.
Vraćam vam vašeg Buddhu, hvala puno.
Miči se, miči!
Prestanite sa glupiranjem.
Ima i bolju kantu.
Jaču, svežu, nekorištenu.
Da oprobate malo?
Koliko proteinskih blokova za 10 kamenčića čistog Kronola?
Nemaju metaka.
Otkuda ti to?
Sećaš se šta je rekla Mason? Rekla je, "spusti to beskorisno oružje".
Pod tim je mislila...
kako nije dala naređenje da pucaju na mene.
Ne. Ne, mislim kako je oružje doslovno beskorisno.
Iskoristili su svu municiju pre 4 godine u zadnjoj pobuni.
Nestalo je metaka.
Ako si u krivu, mogli bi završiti pre no i počnemo.
Mislim kako trebamo biti strpljivi.
Čekati na sljedeće crveno pismo.
Levi.
Pa desni.
Ne još, diži. Sad levo.
Dobar, dobar.
1...2...1...2...
Čuješ? Endrju.
Endrju!
Ustaj. Divan je dan.
Budeš li puno sanjao o suncu, zaboraviš šumu.
Verujem kako je ovo tvoj sin.
Izvini, nije baš najbolje.
Nije moj najbolji rad, malo je tamno.
Zagledaš li mu se u oči, možeš videti malo i nade.
A, moj sin? Imaš li neku sa Timijem?
Da, Tanja. Imam.
Polako, polako. Nemoj se povrediti.
Evo, tu ga je, Timi.
Vidi mi ga.
Mali moj smeško.
Kertis, moraš me pustiti sa vama.
Ne, Tanja, žao mi je.
Biće ti žao ne pustiš li me.
Otići ću tamo i kučka će zažaliti što je i stavila ruku na mog sina.
Učvrsti to.
Znaš da sam jača od svih ovih kost-i-koža vojnika.
Molim te.
Sranje, što je sad?
Promena rasporeda, momci. Vraćajte to.
Ili sad ili nikad.
Bez panike. Držite se plana.
Sakrij to, sakrijte oružje pod odećom.
Prebrojavanje. - Da.
Poredajte se.
U redu, sedajte.
1...2...3...
Jebote, što ćemo?
6... nastavite.
Već mi je dosta tog proteinskog sranja. - Da, to je sranje.
Jebote, gladan sam. - Hoću piletinu.
Nećemo više sedeti za to sranje.
Hoćemo piletinu! Piletina!
Tišina! Utišajte se!
Smirite se. Dobro je.
Želite ga jebeno mrtvog? To hoćete?
Tišina.
I dalje smo u igri, zar ne?
Hajde, idemo! Uradimo to.
Oružje.
Ne, možemo uspeti.
Ima nas više nego oni metaka.
To je to.
Kertis, hajde.
Ostaćemo bez vremena, moramo krenuti.
Nemaju metaka! Nemaju metaka!
Produži, dalje!
Zatvaraj vrata brzo. Zatvaraj.
Dobro sam, Grey. Idi sad.
Jebem ti. Nam Koong Min Soo. Ovisnik o Kronolu. Sad je sve jasnije, zar ne?
Brže, Edgar. - Brže?
"Izvinite što ste me čekali."
Očigledno je kao ovde radim, pa...
Otvori. - Eto ga.
Glavo Kronol-ačka...
Znači, to je Kronol? Čula sam, prilično je na ceni u prednjem delu.
Pazi, od toga haluciniraš. - To je industrijski otpad.
Lakozapaljivo.
Ti si Nam Koong Min Soo, stručnjak za sigurnost?
Je li tvoj dizajn vrata i sigurnosni sistem voza?
Pogledaj ga čoveče, ispario je. Vidi mu oči.
Spržilo mu je mozak, jebote, kao govno. Jesi li ti, Nam?
Nam, čuješ li?
Da, čujem te, kopile.
Moje ime nije "Nem", nego "Nam". Namgoung Minsoo, govno.
Namgoung mi je ime, prezime, Minsoo, šupčino.
Nepoznata reč.
Pokušajte ponovo sa ispravnim rečnikom.
Trebamo pomoć.
Za što?
Idemo na početak kompozicije.
I trebamo te da nam otvoriš vrata.
A, ako ne želim to?
Čist, pravo iz bačve.
Za svaka vrata koja otvoriš, imaš rundu Kronola.
Isuse, Marlboro Light?
Ne mogu da verujem.
Cigareta nema već više od 10 godina.
Želiš li i ti jednu zapaliti, šupčino?
Predobro je za govno poput tebe.
Pojednostaviću ti.
Pomogneš li nam, dobićeš svoju drogu. Ne budeš li, vraćamo te gde si bio.
Šta će biti, šupčino?
Čan.
Čan, beži odavde. Otavi to.
Bilo je dosta.
Vrati ću te u jebenu sušilicu.
Ustani.
Moja kći, Iona. Ako želite napred, nju trebate.
Znači, ideš sa nama?
Za svaka vrata, hoću dve kocke Kronola.
I ona je isto ovisnica?
Nema nikoga tamo.
Kronol?
Vidi sve te krevete. Gde su svi?
Čini se kako su otišli u žurbi.
Ima hrane na stolovima.
Nemoguće da je ovo prozor, ili je?
Još je hladno
Mrtvo.
Sve mrtvo.
U redu, idemo svi. Ostanite pribrani. Nismo tu zbog ovoga.
Čuli ste čoveka, idemo. Kreći.
Nehm...Nam!
Kronol!
Kako si znala da je napušteno?
On je u trku.
Pol?
Pol!
Šta to radi?
Deluje drugačiji.
Samo trenutak.
Nekad je bilo automatski, no teško je kad crkne.
Nije onaj Pol kojeg se ja sećam. - Ne.
Pol? Ja sam Kertis!
Neće se popraviti, zato ja moram to raditi.
Ručno.
Znači tako se to radi.
Još je vruće.
Ma vidi sve to.
Radiš dobar posao.
Tu si u pravu faco, to ti je hrana. To je tvoja proteinska kocka.
Zato su te odveli? Da proizvodiš ovo smeće?
Pol?
Bio si sam sve ovo vreme?
Sam.
U zoni.
Idemo napred. Hajde sa nama.
Tako, ideš na čelo? - Da.
No, nema šanse, ovde sad pripadam.
Tu? Praveći ovo govno? Zašto?
Ovo ne smeš nacrtati. - U redu.
Čoveče.
Sve to vreme, jedemo to govno?
I ja to jedem, znaš?
Svakog dana.
Otkud ti ovo?
Ti si onaj koji je ono pisao?
Nisam ih ja pisao...
Zašto imaš ovo? Ko ti je ovo dao?
Samo mi je ostavljeno.
Stavljam to u proteinsku kocku, označim.
That's it.
Sekcija za vodnu opskrbu? - Da. Par kola napred.
Gde se voda pročišćava i reciklira.
To je jedno od najvažnijih mesta u vozu.
Ako to osvojimo, jesmo li u prednosti?
Čak ne bismo morali na sam početak.
Kontrolišemo li vodu...
kontrolišemo i pregovore.
Izvini šta te ometam, mogu li ti doneti čašu vode, kako bi to ubrzali?
Pa hoćeš li već to da obaviš, čoveče? Samo nas sve teraš da čekamo.
To je moja greška? - Nego što.
Pošto duvaš tu jebenu stvar
vreme ti je nedostižan koncept u pravu sam?
Naravno, pa radim ovo za Kronol.
Evo ga opet. Kronol ovo, Kronol ono...
Isuse svemogući čoveče, daj nešto jebeno uradi.
Ti si onaj koji mi je ovo dao.
To misliš? To tražiš svaki put kad otvoriš vrata.
Iona? Je li Iona dobro?
Koliko si stara?
17.
17, onda si dete voza?
A, ti?
17 godina na zemlji.
17 godina u repnoj sekciji.
Zemlji?
Kako je to bilo?
Ne sećam se.
Zašto?
Ne želim se ni sećati ničeg pre nego sam sreo Gilijama.
Iona.
Jesi li vidovnjak?
Vidovnjak? Šta je to?
Izgleda kao da uvek znaš što je iza vrata.
Vidiš li stvari u svojim mislima?
Ne otvaraj.
Šta?
Stani!
Budi pažljiv.
Ti takođe.
Grupa 2, kreni.
Idemo napred!
Prelazimo Ekatarinin most!
Na mostu smo ljudi!
10...9...8...7...
5...4...3...2...1.
Srećna nova godina!
Mrzim što starim, mrzim.
Svi na pod!
Držite se
Udar!
Ne još. Sledeći.
Ne ustajte.
Nam, što radiš? Šta radiš?
Nafiksan je do bola.
Približavamo se.
Siguran prolazak.
Jedan, dva. Jedan, dva.
Čestitam vam Ekatarinin most, vi prljavi nezahvalnici.
Vi ljudi, koji, da nije bilo mecene Vilforda...
bili biste žestoko smrznuti još pre 18 godina...
Vi ljudi...
koji sisate ljubaznu dojku Vilforda od kad ste...
dobili hranu i sklonište.
A sad,
na pragu našeg svetog rezervoara za vodu bezmalo...
želite se odužiti njegovoj ljubaznosti...
nasilničkim huliganstvom.
Ološu jedan.
Tačnije, 74% od vas će umreti.
Prijatelji, patite od pogrešnog optimizma zbog propasti.
Ovo će biti dobro.
Šta? Šta je rekao?
Rekao je, ljudi sjebani ste.
Trebali ste pobiti ove sekcionaše.
Ima tunel, odmah posle Ekatarininog mosta... - Tunel?
Jebeno dugačak.
Šta radiš? Beži.
Svi dole!
Hajde, idi, idi!
Čan, odlazi, odlazi.
Čan! Trebamo vatru!
Čan, donesi vatru.
Naterajte ih nazad, mi ćemo doneti svetlo.
Čan, šibice.
Razbićemo vas, jebem vam majku!
Oficire Fuyu!
Šta radite? Ne gledajte mene. Sredite ih.
Spustite me, prestani da mi stiskaš nogu.
Predaja! Predaja!
Predaja, ubiće me ako se ne predamo.
Naravno.
Kertis!
Prekini!
Svi prekinite!
Bacite oružje!
Stanite!
Svi prekinite!
Uradite šta traži, za milost božju.
Bacite oružje!
Ne gledaj.
Preživeli.
Operite se.
Sekcija vodne rezerve...
Sperite krv.
Videli ste ovog dečka?
Ne znam ništa o...
Gde su, kurvo?
Ne znam, nisam ja.
Reci gde su ili ću ti odseći ruku na kraće nego je moja, zveri.
Vilford zna
Vilford voli decu.
Stvarno.
Zato je poslao onu debelu u žutom, po njih.
Vilford je taj koga trebate, ne mene!
Vilford voli decu?
Jedino što on voli je njegov klepetavi mašina.
Motor je svet.
A, Vilford je božanski.
Vilford je milosrdan.
Pozovi ga.
Otkrij želi li te spasiti.
Da.
Vilford milosrdni.
Pozovi ga.
Neće doći, neće napustiti mašinu.
I kad bi te rastrgali na parčiće, ni tad ne bi došao?
Kad budemo kontrolisali vodu, i kad je zatvorimo, onda će morati.
Zatvoriti vodu?
Tako bi samo osudili svoje ljude.
Voda dolazi spreda.
Nos voza, razbija smetove i led i pretvara to u vodu.
Kao slonovska surla.
Voda ulazi u usta.
Ne u stomak, Kertis.
Da, Vilford vas dobro poznaje, gospodine Kertis Everet.
Posmatrao vas je.
I znamo kako ne biste povredili svoje ljude.
Šteta što niste mogli spasiti svog zamenika, kako se ono zvao? Edgar?
Umukni, jebem ti! - G. Kertis, mogu vam pomoći.
Jebeno ćeš umreti, to ti možeš. - Ne, mogu pomoći, kunem se.
Poslušajte.
Vilford neće doći. Neće doći.
Vi trebate otići k njemu. A, ja vas mogu odvesti.
Poznajem voz, mogu vam garantovati siguran prolaz.
Zašto bih ti verovao?
Jer želi živeti.
Dakle prodala bi, Vilforda Darežljivog?
Odvedem li vas do lokomotive...
možete ga ubiti.
Dovešću vas dovoljno blizu.
Njega ubijte, a mene poštedite.
Kertis?
I dalje si odlučan u nameri?
Naravno.
Još nismo ni na pola puta.
Već si došao dalje no iko pre tebe.
Čak i od Mekgregora, pre 4 godine.
10 vagona, 20 vagona, nema značaja ako ne stignemo do motora.
Oni će se pregrupisati i ponovo nas napasti. Moraćemo ih skloniti s puta.
Mnogo će ih izginuti.
Mi smo već puno izgubili.
Znam.
Video si naše ljude? Iscrpljeni su.
Rekoh im neka se operu...
kako bih procenio štetu.
Pusti me napred.
Imam Masonicu, mogu puno brže napredovati.
Ti ostani tu sa ranjenicima i čuvaj zarobljenike.
Neka preuzmem Mašinu, pozvaću te kako bi nas vodio.
Prestani s tim, Kertis.
Zašto radiš ovo?
Znaš, vrlo dobro, kako si već sad naš vođa.
Samo to prihvati.
Kako voditi bez dve dobre ruke.
Izbledelo je.
Bolje je imati obe ruke...
s jednom ne možeš baš mnogo, znaš li?
Pogotovo kad grliš ženu.
Mnogo bolje je imati dve ruke, zar se ne slažeš?
Dakle kad stigneš do omanjeg mosta...
s velikim vratima i na njemu "W".
Vilford je iza toga.
Ne dozvoli Vilfordu da govori. Odseci mu jezik.
U redu, hajdemo sad svi stići do tamo. Stisni.
Savršeno, savršeno.
Kapa ti odlično pristaje.
Pa Grey...
moraš sa Kertisom.
Ne misli o nama.
U redu.
Kronol.
Ne obaziri se na mene, radi. Natrag na posao.
Ministrice, dobro ste?
Dobro sam.
Molim vas ne jedite to...
Veoma je dobro, ne grize.
Oni mogu jesti rajčicu.
Možeš i ti ovo jesti?
Deca voza ne znaju za ovo.
Ja sam odrastao gazeći po ovom.
To se nalazi ispod snega.
Po celoj zemlji.
Šta je ovo? Miče se.
Podzemne životinje.
Šta to znači?
Je li ko od vas ima volje za suši?
Dođavola, da...
Može?
Vi ste veoma srećni ljudi.
Servira se samo dva puta na godinu.
U januaru i julu.
Zašto? Nema dovoljno ribe?
Dovoljno nije bitan moment.
Ravnoteža.
Akvarij je zatvoreni ekološki sistem.
Broj pojedinih vrsta...
mora biti pomno, precizno nadgledan.
Kako bi se održala potrebita ravnoteža.
Ne, ti ćeš ovo jesti.
Znaš od čega se radi?
Navali.
Kertis, moj prijatelju, smatraš kako bi mogli...
ukloniti ograničenja za sljedeću sekciju?
Nisam ti prijatelj, a i zašto bih to učinio?
Zbog dobrobiti mladih?
Obrazovanja?
Tiho!
Dobro jutro, deco.
Zadovoljstvo mi je predstaviti vam goste iz repne sekcije.
Da, kako se kaže gostima iz repne sekcije, deco?
Zdravo, gosti iz repne sekcije.
Timi!
Endi!
Endi?
Ovaj mališan...
zove se Timi.
To je moj sin.
Molim vas pogledajte dobro ovu sliku.
Video sam ih.
Kad? - Gde?
Prošli su ovuda, otišli onuda.
I to je sve, dečače? - Da.
Jesu li plakali? - Ne, no delovali su kao da bi.
Čula sam za stari repni deo...
kako su tamo ljenčuge koji piju neko svoje sranje.
Ne, veoma su dragi.
Veoma pravični i milosrdni.
Tako je to.
Ministrice Mason, upravo smo hteli pustiti video.
Vrlo dobro.
Vilford!
Još kao jako mali. g. Vilford posebno je volio lokomotive.
Kad odrastem zauvek ću biti u vozu.
Zauvek!
Njegovi detinji snovi su ostvareni...
kad je osnovao svoju prevozničku imperiju... Vilford Industrija.
Mo njegov najveći san bio je konstruisati...
luksuznu krstareću lokomotivu...
povezujući sve pruge celog sveta, da budu jedno.
Kružna pruga koja će biti preko 438.000 km...
i celi put će trajati godinu dana.
Po ekstremnoj hladnoći Arktika, i po vrelini afričkih pustinja...
Wildfordov voz je samo-održiv...
ima najnapredniji dizajn...
naprednu tehnologiju...
i mada je teško poverovati...
ljudi u starom svetu, rugali su se g. Wildfordu.
kritikovali su ga zbog nadri inženjeringa...
te preterivanja u opremanju ovog predivnog voza.
No, g. Vilford je znao nešto, što oni nisu.
A što je to bilo?
Svi ljudi na svetu su jebeni kreteni i postaće lizalice.
Pa, tako nekako.
Gosp. Vilford je znao, CW7 će smrznuti svet.
I, što je proročanskog tad g. Vilford izmislio?
Kako bi zaštitio odabrane od nesreće?
Mašina!
Tutnjaj, tutnjaj, zveči, zveči...
nikad neće umreti!
Šta će biti ako Mašina stane?
Svi ćemo se smrznuti i umreti.
Ali hoće li ikad stati, hoće li stati?
Ne! Ne!
Možete li reći zašto?
Mašina je večna, Mašina je zauvek...
Tutnji, tutnji, zveči, zveči...
Ko je ostvario to?
Vilford! Da!
Vilford Vilford, tri put ura!
Volim ovu, tako osvežava.
Vreme je deco, okupite se.
Ne lutajte.
Bez guranja, ima mesta za sve.
Ko mi može reći šta sledi?
Onaj od 7.
Budite pažljivi, ovaj deo će sigurno biti na testu.
Pre 15 godina, u trećoj godini voza...
7 putnika je pokušalo zaustaviti...
Vilfordov čudesni voz i izaći...
i kako nazivamo taj događaj, Magdalena?
Pobuna sedmorice.
Bravo, puno pre tvog rođenja.
Naravno, nisu uspeli zaustaviti voz.
Umesto toga iskočili su iz jurećeg voza.
Evo dolazimo do njih.
Pogledaj, vidiš li?
Šta?
Evo ih, dotle su stigli.
Vidiš li onu ženu ispred njih?
Bila je domaćica prvog vagona.
Inuitkinja.
Eskimka, zapravo.
Znala je sve o ledu i snegu.
Verovala je kako može da preživi napolju.
Ako ikad izađemo iz voza
Svi bismo se smrzli i umrli.
Stane li Mašina ikada?
Svi bismo umrli.
A ko brine o Svetoj Mašini?
Gospodin Vilford.
Deco, evo novogodišnjih jaja koje šalje g. Vilford.
Dodirnite ih, još su topla.
Ova su jaja kuvana koristeći toplu vodu...
grejanu od same Svete Mašine.
Kao posebnost, sviraće nam...
svetski poznati, prva violina Boston simfonijskog orkestra,
g. Džerald Mekinster.
Ovo je stvarno Džerald?
Izgleda prokleto super.
Srećna Nova godina.
Ne, hvala vam.
Idemo Kertis.
Srećna Nova godina.
Mislio sam kako su kokoši izumrle.
Ovde ima, zapravo jako mnogo toga, za što se misli kako je izumrlo.
Na primer?
Ovo.
Endrju! Ne!
Nisam ja. Nisam ja kriva.
18. godišnjica
Ne.
Kertis.
Moraš nas voditi.
Kertis, prijatelju, obostrano se razumemo...
slušaj me, nisam ja kriva.
Nastavljamo dalje.
Otvori! - Brže!
To je Mason.
Sranje proveri joj puls.
Hej, ne radi...
Ovo ne izgleda dobro.
Događa se.
Imaš master ključ?
Čekaj, ne pucaj. Molim te, ne pucaj.
Pa upravo si ubio putnika iz prednje sekcije...
Nisam ništa video.
Gde ćeš? Sačekaj tren!
Možemo li porazgovarati o ovome na trenutak?
Kurvin sine!
Zatvori vrata.
Tanja.
Moj Timi.
Moj Timi...
Naći ćemo ga.
Kunem se.
Znam.
Hvala.
Uzmi ovo.
Daj, pizdo. Uzeo si moj Kronol.
Hoću to sranje.
Vrati mi Kronol.
To je moj Kronol.
Kunem ti se, ubiću te.
Otvaraj vrata.
Pre Kronol!
Hoćeš Kronol? Evo. Uzmi.
Otvaraj! Otvori vrata!
Tražiš svađu ili nešto?
Imaš problem sa vratima?
Evo, zapali cigaretu.
To ti je velika čast.
Ovo je poslednja cigareta čovečanstva.
Izvoli, uživaj.
Jesi li ikad bio u repnoj sekciji?
Imaš li pojma kako je tamo dole?
Kad smo ukrcani?
Bilo je kaotično.
Nismo se smrzli na smrt. No nismo imali vremena zahvaliti na toma.
Vilfordovi vojnici su došli i sve nam uzeli.
Bilo nas je hiljadu ljudi u toj metalnoj kutiji... bez hrane, bez vode.
Nakon mesec dana, jeli smo slabe.
Znaš što mrzim kod mene?
Znam kakvog su okusa ljudi.
Znam kakvog su okusa bebe.
Bila je tamo jedna žena.
Krila se sa svojom bebom.
Došli su neki ljudi sa noževima.
Ubili su je, uzeli bebu.
A tad je starac...
nije bio u srodstvu, nego...
neki starac.
Istupio je i rekao...
"Daj mi nož."
Svi su mislili kako će sam ubiti tu bebu...
no uzeo je nož...
i odsekao si ruku...
i reče im: "Ovo jedite," "ako ste toliko gladni..."
"jedite ovo, ali ostavite bebu".
Takvo što nikad nisam video.
Ljudi spustiše svoje noževa.
Verovatno znaš ko je bio taj stari.
Beba je bio Edgar.
A, ja, sam bio onaj sa nožem.
Ja sm ubio Edgarovu majku.
I tad jedan za drugim, i drugi su počeli u repnoj sekciji...
rezati svoje ruke ili noge i davati kao hranu.
Bilo je poput čuda.
I ja sam htio... Pokušao sam.
Mesec dana posle, Vilfordovi vojnici doneli su te proteinske blokove.
I od tad smo jeli to sranje.
18 godina mrzim Vilforda.
18 godina sam čekao ovaj trenutak.
I sad sam tu.
Otvori vrata.
Molim te.
Priča ti je predivna, Kertis.
Ali ne želim otvoriti ova vrata.
Znaš šta ja želim?
Želim da otvorim vrata.
Ali ne ova.
Ona.
Ona koja vode napolje.
Bili smo u zatvoru 18 godina.
Svakome ovo predstavlja zid.
No to su jebena vrata.
Otvori ih i vodi nas napolje.
I da se smrznemo na smrt? Jebote, što si poludeo?
Znam...
No možda uspemo preživeti.
Sećaš se Ekatarininog mosta?
Kad smo se klali sekirama.
Svake sam Nove godine, nešto proveravao.
Ima olupina aviona... pod snegom.
Pre 10 godina rep se jedva nazirao.
No sad se vidi trup i krila.
Snega i leda je sve manje i manje.
Topi se.
Sneg je sve krhkiji,
neće puno trebati dok sve ne ode.
Nedavno,
znaš šta sam video?
Sa spoljašnje strane, bile su...
kapljice.
Nije bilo smisla govoriti to.
Trebaš malo smanjiti s tim Kronolom.
To će ti sranje spržiti mozak.
Misliš kako sam u krivu.
Kronol je najpre...
veoma zapaljiva tvar.
varnica i BUM!
U osnovi, ovo je bomba.
Nisam ovo prikupljao samo kako bih se urokao,
nego da raznesem vrata.
Šibicu, brzo. - Koji kurac radiš?
Daj mi to! - Makni to sa vrata.
Vatre!
Kertis Everet.
Zamoljena sam da predam formalnu pozivnicu...
g. Vilforda, da mu se pridružite na večeri.
Izvolite napred.
Kertis? Ti si?
Kertis, dragi dečače.
Izvoli ući.
Ma vidi ga.
Gladan?
Napravio si pravi junački poduhvat dospevši tu.
Izvoli, sedi.
Prvi si čovek koji je prošao celu kompoziciju.
Od repa do mašine. Znaš li to?
Odlično odrađeno, bravo.
Niko od tvojih ljudi nije bio tu, u strojarnici.
Ja nikad nisam bio u repnoj sekciji. - Zašto ne? Pre prljavo za tebe?
Nisi htio zagaditi okoliš repnog.
Misliš kako je moj odeljak bez mana?
Bučan je.
I usamljen.
Tačno.
Bifteci. Mnogo prostora.
Ova ti drolja donosi ono što želiš jesti.
Kertis, svi imamo predefinisane položaje.
I svi su na svojim mestima, izuzev tebe.
To ljudi na najboljim položajima govore onima na najgorim.
Nema duše u ovom vozu koja se ne bi s tobom menjala.
Bili ti menjao svoje mesto sa mnom? - Jebi se.
Kertis, dečko dragi.
Činjenica kako smo svi zaglavljeni unutar ovog prokletog voza.
Svi smo mi zatvorenici ovog starog željeza.
Srednje pečen?
Ovaj voz je zatvoreni ekosistem. Stalno moramo težiti ka ravnoteži.
Zrak, voda, pričuva hrane, brojnost. Sve se mora držati u ravnoteži.
Za optimalnu ravnotežu, ponekad je iziskivalo...
provođenje radikalnih rešenja.
Kad bi brojnost trebalo smanjiti, gotovo...
drastično.
Nemamo vremena za pravi prirodni odabir.
Bili bi prekomerno prenapučeni i čekali bi da izgladnjelost obavi svoje.
Sledeće, bolja opcija...
je da pojedinačni radnici pobije druge pojedinačne radnike.
Povremeno, trebali smo zakuvati kašu, recimo to tako.
Pobuna sedmoro, Mekgregor neredi...
Velika Kertisova revolucija.
Megahit produkcija sa đavo zna koliko nepredvidljivim scenarijem.
Ko je mogao predvideti tvoj kontranapad bakljama na Ekatirininom mostu?
Čista genijalnost.
Takvo šta ni Gilijam ni ja nismo planirali. - Molim?
Nemoj mi reći kako nisi znao, Gilijam i ja...
Naš plan.
Gilijam?
Gilijam.
Čelo i rep su trebali delovati zajedno.
On je bio i više od suradnika, uistinu.
Bio mi je prijatelj. - Sereš.
Ne verujem ti.
Prvotni nam je dogovor bio kraj na kraju Ekatarininog tunela.
Preživeli se vrate u repni sektor...
i uživaju u višku prostora. - Jebeni si lažov.
Gilijam to nikad ne bi mogao.
Sve se obavilo do kraja.
Tvoj je protivnapad zapravo 10 puta uzbudljivijom učinio pobunu.
Nažalost, čelo je pretrpelo više gubitaka nego se očekivalo pa...
Gilijam je morao platiti cenu.
Ironično, zar ne?
Kako čovek dramatično može preći tu granicu između života i smrti...
e, pa sad, ostala nam je samo još jedna stvar za obaviti.
Sabrati se.
Halo Vilforde, ja sam.
Kod Gilijama sam.
Pričekaj. Još uvek je isti broj?
Da, i dalje je na 74%. - U redu, prosledi. Čekaj.
Poštedi 18, da proslavimo našu 18. godinu
Izvrsna ideja.
Tvoji ljudi.
Prokletstvo Klaude. Brini o Mašini!
Postala je odnedavna osetljiva.
Sedi i budi prisojan za stolom.
Opustimo se.
Smiri se.
Sad mi je jasno što je Gilijam mislio, rekao mi je kako si sjajan i pametan,
ali uvek tako napet.
Kad si se zadnji put poševio?
Kao što Gilijam reče, grliti ženu je mnogo bolje sa dve ruke.
Nedostajaće mi Gilijam.
Nedostajaće mi naši kasno noćni telefonski razgovori.
Znao bi pričati satima.
I sve to samo sa jednom rukom.
Kakva ti je to faca?
Šta je bilo?
Deluješ poput ludaka.
Kao da nema dovoljno ludaka na ovom vozu.
Krv!
Dobro si?
Šta? Šta se dogodilo?
Na pod!
Iona. Moramo otvoriti ta vrata.
Vidiš li te žice?
Ima ih previše.
Umri!
Stoko!
Daleko je lakše preživeti u ovom vozu...
ako imaš neki stupanj ludila.
Kao što je Gilijam dobro primetio...
trebamo dobar odnos teskobe i straha...
haosa i užasa u potrebi da se život i dalje nastavi.
Ako to nemamo, moramo ga izmisliti
U tom svetlu, velika Kertisova revolucija koju si poveo, pravo je remek delo.
Iona. Crvena, broj 8.
Ne, 7.
Dođi sa mnom, Kertis.
Želim ti pokazati nešto.
Zaslužio si.
Hajde.
On se upravo budi.
Prijatno je?
Umirujuće.
Sad si mu u srcu.
Ovome sam celi svoj život posvetio.
Večna mašina.
Priređena večnost.
Jesi li ikada bio sam u vozu?
Kad si poslednji put bio sam?
I ne sećaš se, zar ne?
Zato, hajde sad.
Iskoristi ovo.
Upravo sam napisao.
Za tebe je, Kertis.
Evo.
VOZ
Star sam.
Želim da ti preuzmeš moj položaj.
To je ono što si oduvek želio.
Isto je to i Gilijam želeo.
Moraš podržavati Mašinu...
Održavati mu huk.
Pogledaj, Kertis.
Preko vrata...
Sekcija po sekcija, tačno su tamo gde su oduvek bile i gde će ostati.
Segmenti su čega?
Voza.
I sad, perfektno tačan broj ljudi...
upravo za njih predviđenim mestima, deo su čega?
Čovečanstva.
Voz je svet.
Mi smo čovečanstvo.
A na tebi je sad sveta dužnost, vođenja čovečanstva.
Bez tebe, Kertis, čovečanstvo će izumreti.
Video si šta će ljudi uraditi bez vođstva.
Požderaće se međusobno.
Iona, Kronol!
Iona, stop! No.
Nema metaka?
Uzmi onda Kronol.
Pogledaj ih.
Takvi su ljudi.
To znaš.
Već si to video.
Bio si takav.
Blesavi. Jadni, zar nisu?
Možeš ih spasiti od njih samih.
Zato te je Gilijam i sačuvao.
Kertis.
Ovo je tvoja sudbina.
Gotovo! - Kertis, šibice.
Kertis! Šibice!
Prostor je dovoljan za vrlo male osobe.
Mala deca do 5 godina.
Mašina će trajati večno, ne i njeni delovi.
Deo opreme nedavno je propao.
Trebali smo zamenu.
Bogu hvala pa nam repna sekcija proizvodi dovoljan broj dece.
Dakle možemo nastaviti ručno.
Jebena zveri!
Iona...
Uzmi vatru.
Samo jedna je ostala.
Hitno gašenje mašine.
U redu.
Molim, ostanite na sigurnoj udaljenosti.
Endi? Ti si?
Endi!
Sećaš li se mene?
Endi, stani, poslušaj me.
Ne idi gore stepenicama, poslušaj.
Endi!
Dođi, dolazi ovamo.
Endi, slušaj me!
Izlazi otamo!
Prokletstvo Endi, poslušaj me.
Kertis, ne budi tako teatralan.
Znate gde ste raspoređeni.
Lepo.
Tata!
Tata...
Kertis.
Ostani tu.
SNEŽNO ŠILO