Det er næsten 100 år siden, kristne hære fra Europa indtog Jerusalem.
Europa plages af undertrykkelse og armod.
Bønder og herremænd flygter til Det Hellige Land for at finde rigdom eller frelse.
En ridder vender hjem for at finde sin søn.
Frankrig 1184
Hun foretrak døden frem for kristendommen og blev begravet midt på skillevejen.
Hvad er logikken i det?
- Fader? - Hvad?
Djævlen er en praktisk mand.
Var hun heks, fik han ikke meget ud af hende.
- Hvad ved I om logik? - Jeg har da ører.
Selvom der er et hak i det ene. Jeg elsker retfærdighed.
Du elsker tyvagtighed.
Hold mund og grav.
Korsfarere.
Vær venlig at rydde vejen.
Fra min herre til begravelsen og en messe for hendes sjæl.
Vent... Har du glemt det?
- Hun var din brors kone. - Hun tog sit eget liv. Hug hovedet af hende.
Og læg øksen tilbage.
Kender I dette sted, herre?
Jeg kender det ud og ind.
- Har du talt med din bror? - Om hvad? Han er stadig anholdt.
Jeres bror er lige så ansvarlig for sin kones synd, som jeg er.
Det er der delte meninger om.
- Begravelsen var? - Ja.
- Men du skamferede hende ikke? - Nej.
Godt. Loven kan også gå for vidt.
Det kan den. Men jeg spørger mig selv: "Ville Jesus gøre det?"
Der gøres så meget i kristendommens navn, som Jesus ikke ville gøre.
Frigiv din bror. Jeg klarer mig ikke uden ham.
Min bror er besat af djævelen og skal undersøges.
Din bror er ikke mere vanvittig end dig. Han sørger.
Uden din bror kan jeg ikke gøre kirken færdig. Lad ham nu gå.
Og giv ham det her og sig, at jeg beder meget for ham.
Biskoppen har brug for dig.
- Slip ham fri. - Op med dig.
Det er ikke himlen, men verden. Og der er rigeligt med problemer.
Kom nu ikke til skade. Det er der rigeligt af andre, der vil.
- Hvad med Jerusalem? - Jerusalem?
Den er i fare. Som altid.
Vi har kæmpet mod saracenerne i mere end 100 år.
Saracenerne, som du kalder dem, samler sig i Egypten, Syrien og hele Arabien.
- Saracenerne og nogle nye. - Saladin, deres konge.
Sludder.
- Udmærket. - Men du drikker ikke.
En ridder skal være en ridder, og en munk en munk.
- Broder. - Ikke begge dele. Det mener jeg nu engang.
Nok er jeg gammeldags, men til bægeret har jeg en håndværker, en smed.
Eller det havde jeg.
Hvilken smeds søn fra min tid er nu smeden?
Balian, den ældste.
Hans barn døde. Hans kone blev melankolsk og lyttede ikke til fornuft...
Hun tog sit eget liv.
Den slags sker jo. Hvad har det med jer at gøre?
Det er en privatsag.
Det er 26 år siden min bror tog korset, og nu vender han tilbage.
En rigtig baron i Jerusalems kongedømme.
Det er ikke ringe af en yngre bror. Uden en arving tilkommer alt mig.
- Og dermed dig. - Så takker jeg stjernerne for min onkel.
Hendes grav var her. Eller var det der?
Jeg ved desværre ikke præcis, hvor den var. Jeg var der ikke til begravelsen.
Kald mig bare en løgner. Det har du god grund til.
Du kæmper aldrig imod.
Du vender altid den anden kind til. Du er vist ganske uden synd.
Det er en synd.
Lad os arbejde.
- Det er ham. - I er våbensmed, ikke?
En håndværker ifølge jeres herre og præsten.
I har min sympati og velsignelse.
Jeres afdøde kone og dødfødte barn er i mine bønner i dag.
Hestene skal skos. Vi har brug for mad og vil betale derfor.
Han siger ja.
Han har lavet nyttige ting til belejringer.
Han har lavet krigsmaskiner, der kan slynge store sten.
Han er også god til sølvarbejde.
Han er en af de få på jeres rejse, der er mere værd levende end død.
Hold mund.
- Har du været i krig? - Til hest.
- Og for at bygge krigsmaskiner. - Mod og for hvem kæmpede du?
For en herre mod en anden om noget, ingen kan huske.
Nu er der en bedre kamp. En gud mod en anden.
- Betalingen er derefter. - Det har jeg også sagt til ham.
Er dit råd stadig det samme, som det var på vejen hertil?
Ja, herre.
Men I skal vide, at Balian her sørger over sin kone.
Hvad står der?
"En mand er ingen mand, hvis ikke han gør verden bedre."
Lad mig være alene med denne mand.
Gud gjorde os til mænd. Vi må alle lide.
Jeg har også mistet mine kære.
Det siges, at Jerusalem er stedet, hvor alverden kan søge tilgivelse.
Selv søger jeg tilgivelse her og nu.
Jeg kendte en fra din familie.
Jeg kendte din mor.
Retfærdigvis skal det siges, at det var mod hendes vilje.
Men jeg var herrens bror, og hun havde intet valg.
Men jeg tvang hende ikke.
Jeg må bede om tilgivelse.
Jeg er Godefroy, baron af Ibelin.
Jeg har 100 stridsmænd i Jerusalem.
Hvis du tager med mig, vil du få et levebrød
og min tak med. Så er det sagt.
Hvem I end er, herre, så er mit hjem her.
Dit hjem var dem, som nu er døde.
Du får mig aldrig at se igen. Hvis du ønsker noget af mig, så tag det nu.
Jeg vil intet have.
Din sorg gør mig ondt. Gud bevare dig.
Det er nemt at finde til Jerusalem.
Tag dertil, hvor folk taler italiensk, og fortsæt, indtil sproget skifter.
Vi sejler fra Messina. Farvel.
Landsbyen vil ikke have dig.
Når den gamle herre er død, fordriver de dig.
Når biskoppen er død, er det vist.
Og du tager min ejendom.
- Kirken. - Dig.
De ville have taget dig med til Jerusalem.
Væk fra alt det her. Jeg har sørget for det.
Du vil aldrig finde fred, så længe du bliver her.
Ingen mand har som dig haft behov for at finde en ny verden.
Forestil dig dit liv uden synd og smerte. Helt og aldeles...
Hvis du drager med på korstoget...
kan du måske udfri din hustru fra Helvede.
For at sige det pænt. Hun tog sit eget liv. Hun er i Helvede.
Hvad hun så end foretager sig dér uden hoved.
Vent her.
Er du kommet for at dræbe mig? Selv i disse tider er det ingen leg.
Nå?
Jeg har begået...
mord.
Det har vi vel alle.
Er det sandt, at jeg i Jerusalem kan få forladelse for mine synder...
og for min kones? Er det sandt?
Vi kan finde ud af det sammen.
Vis mig din hånd.
- Saml det op, og lad os se, hvad du duer til. - Hans hånd er skadet.
Jeg har engang kæmpet i to dage med en pil gennem testiklerne.
Brug aldrig lav dækstilling. Du er dygtig.
Lad os arbejde med din teknik.
Indtag høj dækstilling. Sådan her.
Italienerne kalder det la poste del falcone. Høgens dækstilling.
Du hugger oppefra. Sådan her.
Gør det. Hold sværdet lige.
Benet tilbage. Bøj i knæene. Hold sværdet lige.
Forsvar dig.
Klingen er kun én del af sværdet.
Angrib.
Tillader I, herre?
Koncentrer dig.
Hvad nu?
- Onkel. - Nevø.
I rejser med en mand ved navn Balian, der har dræbt en præst, hans bror.
Både min far og biskoppen har pålagt mig at tage ham med tilbage.
Det er sandt. De har ret til at tage mig med.
Jeg siger, han er uskyldig. Hvis I siger, han er skyldig, må vi kæmpe.
- Og lade Gud afgøre, hvem der taler sandt. - Min tyske ven kender loven godt.
Kom med ham. Vi kan kæmpe om noget andet.
- Onkel, han er morder. - Det er jeg også.
Hvem der end skal dø her i dag, vil du være blandt dem.
I er min onkel. Jeg må overlade jer vejen.
Til flankerne!
Tak min bror for hans venlighed!
- Jeg er søn af Roger de... - Tag din hjelm af, når du taler til mig.
Jeg er søn af Roger de Cormier.
Jeg kan overdrages mod løsepenge.
Det passer.
Det var jer selv, der knækkede pilen.
Hvis ribbenene er brækkede, kan marven trænge ud i blodet.
I så fald vil I få feber og dø.
Eller også vil der dannes en cyste, og I vil overleve.
- Jeres liv er i Guds hænder. - Giv mig mere vin.
De havde måske nok ret til at tage dig, men de spurgte ikke pænt.
De havde ret til at tage mig.
Det har jeg også.
Paven har sagt, at dræbe en vantro ikke er mord. Det er vejen til Himmerige.
Pilgrimslejr - Vejen til Messina
- Hvor skal du hen? - Til Jerusalem.
- Ad hvilken vej? - Nogen kender vejen.
Gud kender den.
- Hvornår stopper galskaben? - Det vedkommer snart ikke mig længere.
Hvem er han?
Min søn.
Gid jeg havde kæmpet mod dig, dengang du endnu kunne avle horeunger.
Jeg kendte din mor, da hun avlede sine.
Lykkeligvis er du for gammel til at være en af mine.
Vi skal nok få regnskabet gjort op.
Havnebyen Messina - søvejen til Det Hellige Land
Ved du, hvad der venter i Det Hellige Land?
En ny verden.
En mand, som i Frankrig ikke ejede et hus, er dér herre over en hel by.
Han, som var herre over en by, tigger dér i rendestenen.
Dér ved verdens ende er man ikke,
hvad man er født til at være, men hvad man evner at være.
Jeg håber at få syndsforladelse. Det er mit eneste mål.
Uanset din stand er du af min slægt,
og derfor skal du tjene kongen af Jerusalem.
Hvad kan en konge ønske af en mand som mig?
En bedre verden uden mage.
Et samvittighedens rige.
Et Guds rige.
Der hersker fred mellem kristne og muslimer.
Vi lever sammen. Mellem Saladin og kongen prøver vi på det.
Havde du forestillet dig, at det var det, korstogene førte til?
Det er det.
Min søn, du er min eneste levende slægtning. Svigt mig ikke.
Da vi indtog Det Hellige Land indtog vi saracenernes havnebyer.
Således også italienske skibe med silke og krydderier og pilgrimme, om de havde penge.
Italiens rigdom vokser, som Frelseren ville det.
- Hvem er de mænd? - Muslimer.
Saracenere.
- Tillader man dem at bede? - Hvis de betaler skat.
"Lovet være Gud. Ham være evig pris."
Det lyder ligesom vores bønner.
Det smager godt.
Når kongen er død, vil Jerusalem ikke have plads til venner af muslimer
eller forrædere mod kristendommen som din far.
Jeg er Guy de Lusignan.
Husk det navn.
Og mig.
Behold den bare.
Herre...
Hvordan vil I ride uden kæp til at prygle hesten?
Han bliver konge af Jerusalem en dag.
Skynd dig.
Jeg kan ikke gå med længere.
Knæl.
Vær frygtløs, når du står over for fjenden.
Vær tapper og retsindig, så Gud vil elske dig.
Tal altid sandt, om end det måtte betyde din død.
Beskyt de hjælpeløse, og gør aldrig uret.
Det er din ed.
Og det er, så du kan huske den.
Rejs jer som ridder og baron af Ibelin.
Beskyt kongen. Er kongen ikke mere, så beskyt folket.
I skal skrifte jeres synder for Gud, ikke for jeres søn.
Beder I om forladelse for alle jeres synder?
For dem alle, undtagen én.
Sæt nu kurs mod Jerusalem, som det var jeres fars ønske.
Jeg følger ham inden en uge. Det er en farefuld rejse.
Hvis Gud har et formål med jer, vil han våge over jer.
Hvis ikke...
må Gud velsigne jer.
Han siger, at det er hans hest.
- Hvorfor skulle det være hans? - Fordi den er på hans jord.
Jeg havde hesten med fra havet.
Han siger, at du er en løgnhals, og derfor vil han kæmpe mod dig.
- Jeg ønsker ikke at kæmpe. - Så må du give ham hesten.
Nej.
Kæmp med mig på ærlig vis!
- Hvorfor skulle han det? Han er ridder. - Og jeg er baronen af Ibelin.
Han siger, at baronen er gammel. Han kender ham fra Damaskus.
Jeg er den nye baron.
Stop!
Det er nok!
Ibelin, det er nok.
- Du tager det pænt, at jeg dræbte din herre. - Hans tid var omme.
Alt, som sker, er Guds vilje.
Gør det færdigt.
Før mig til Jerusalem.
En fornem hest.
Tag hesten, og fortsæt på din vej.
Men den er jo dit sejrsbytte. Jeg er din slave, om du ønsker det.
Jeg har selv været noget nær en slave.
Jeg vil aldrig holde eller tillade andre at holde slaver. Gå.
Manden, du dræbte, var en højt respekteret kriger blandt muslimer.
- Hans navn var Mummad al-Fais. - Jeg vil bede for ham.
Dit ædelmod vil blive kendt blandt dine fjender, før du overhovedet møder dem.
Gamle mand, hvor er stedet, hvor Kristus blev korsfæstet?
Gud, hvad er det, du forlanger af mig?
Hvordan kan du være i Helvede, når du er i mit hjerte?
I må have kendt ham.
I bærer Godefroys sværd. Så må I have kendt ham.
- Det gjorde jeg. - En mand på højde med mig.
- Ja. - Og grønne øjne.
Blå.
Kom med os...
herre.
Nej, nej. Giv mig håndklædet.
En mand, som i Frankrig ikke ejede et hus, er dér herre over en hel by.
Stop! I gør den fortræd.
- Hvor er din herre? - Jeg har ingen.
Giv mig vand.
Tak.
Skulle du møde Balian, Godefroys søn, så fortæl ham, at Sibylla har været her.
Hvad synes I om Jerusalem?
Gud taler ikke til mig. End ikke på højen, hvor Kristus døde.
Jeg er uden for Guds nåde.
- Det har jeg ikke hørt noget om. - I al fald synes det mig...
- at jeg har mistet min religion. - Jeg giver ikke meget for religion.
I religionens navn begår fanatikere uhyrligheder og kalder det Guds vilje.
Jeg har set for meget religion i for mange morderes øjne.
Hellighed ligger i retskafne handlinger og i tappert at beskytte de forsvarsløse.
Og godhed...
det, som Gud ønsker af os, findes her og her.
Det er jeres daglige gerninger, der afgør, om I er et godt menneske...
eller ej.
Kongen har haft fred med Saladin gennem seks år.
Jerusalem er nu et sted for andagt for alle trosretninger,
som den var det under muslimerne, før vi kom hertil.
Disse mænd er tempelherrer, der har dræbt arabere.
De skal altså dø for handlinger, som er blevet dem pålagt af Paven?
Ja. Men næppe af Kristus. Og ej heller af kongen.
Marsken af Jerusalems embedsbolig
- Hvem påstår, at jeg plyndrer? - Det vidne.
Hele Jerusalem. Vorherre. Og jeg selv.
Det vidne, som du kalder ham, er saracener. Han lyver.
Der vil komme en dag, Reynald de Chatillon, hvor din titel ikke kan beskytte dig.
Hvornår kommer den? Vær god at sige til, Tiberias, når alle er lige, og Gudsriget er her.
De tempelherrer blev hængt for et plyndringstogt, som du stod bag.
Bevis det. Jeg venter ved Kerak indtil da.
Kongen vil tage borgen Kerak fra dig.
Prøv bare at tage den, Tiberias. Jeg går ingen steder.
Lader du ham gå? Hvorfor?
Jeg kan ikke beskytte karavanerne, hvis ikke vores soldater må følge jer.
Jeg handler for at tjene penge, ikke for at spotte Gud ved at omgås kristne.
- Men du tager imod kristent guld. - Guld er guld.
Naturligvis.
Min herre Tiberias.
Herre.
Det er sandt.
Du er din fars søn. Han var min ven.
Jeg er din.
Godefroy død. Det kunne være kommet mere belejligt.
Det forlyder, at du har dræbt en fornem syrisk fyrste.
Selveste Saladin har erklæret, at du ikke har overtrådt fredsaftalen.
At du havde god grund.
Hvad ved du om Saladin?
At han er saracenernes konge, og at hans rige omgiver dette.
Han har 200.000 mand alene i Damaskus.
Han kunne vinde, hvis han gik i krig,
og han får dagligt grund dertil takket være fanatikere nys ankommet fra Europa.
Og forpulede tempelherrer som Reynald de Chatillon.
Herfra opretholder jeg freden, så længe det er muligt.
Men Saladin og kongen kunne sammen skabe en bedre verden.
Skulle den ikke bestå længe, har den dog bestået.
Hvad fortalte din far dig om dine forpligtelser?
At jeg skulle blive en retsindig ridder.
Jeg vil bede til, at verden og Jerusalem kan rumme en så sjælden skat...
som en udadlelig ridder.
Har I spist?
Prinsesse Sibylla af Jerusalem og hendes husbond, Guy de Lusignan.
Hvor mange riddere fandt du så i Frankrig?
50.
Svor de troskab mod kongen?
Naturligvis. Det siger sig selv.
- Du sidder ved mit bord. - Er det ikke kongens bord?
Jeg har ikke set en konge bænket her i flere år.
Jeg kan ikke spise her. Jeg er meget kræsen, hvad selskab angår.
I Frankrig var dette aldrig gået an.
Men her findes ingen civiliserede regler.
Jeg har ting at se til østpå.
Min hustru begræder aldrig mit fravær.
Hun er enten verdens bedste hustru eller den allerværste.
- Skal du mødes med Reynald? - Nej da. Han er i unåde her.
Jeg er medlem af hoffet.
Hvorfor skulle jeg være i forbund med en ballademager?
- Verdens bedste hustru. - Gud velsigne Jerusalem.
Kongen vil tale med Godefroys søn.
Lad mig føre ham derhen.
I morges talte jeg uden at vide, hvem I var.
Men jeg vidste, hvem du var.
Det er ikke til at tage fejl af. Jeg elskede din far.
Og jeg vil elske dig.
Skræmmer det dig at være sammen med mig?
Nej.
Og ja.
En kvinde i min position har to ansigter.
Et udadtil og et, hun viser i fortrolighed.
I dit selskab er jeg kun Sibylla.
Tiberias mener, at jeg er uberegnelig.
Det er jeg også.
Nej. Den vej.
Træd nærmere.
Det glæder mig at møde Godefroys søn. Han var en af mine bedste lærere.
Han var der, da jeg skar min arm,
og det var ham, og ikke lægerne, der bemærkede, at jeg ingen smerte følte.
Han græd, da han fortalte min far, at jeg var spedalsk.
Saracenerne siger, denne sygdom er Guds straf for vort kongeriges formastelighed.
Hvor forpint jeg end er, mener araberne,
at den straf, der venter mig i Helvede, er meget værre og længere.
Hvis det er sandt, synes jeg, det er uretfærdigt.
Sid ned.
- Spiller du? - Nej.
Skak er et billede på verden. Et træk kan betyde døden.
Gør alt, undtagen at forblive, hvor du starter, så ved man aldrig, hvor man ender.
Var der engang, du vidste, hvor du ville ende?
- Ja. - Hvad var da enden?
At blive begravet samme sted, jeg blev født.
- Og nu? - Sidder jeg i Jerusalem og ser på en konge.
Da jeg var 16 år, vandt jeg en stor sejr.
Jeg følte, at jeg skulle leve, til jeg blev 100 år.
Nu ved jeg, at jeg ikke kommer til at fylde 30.
Ingen af os kender dagen. Eller hvad der fører os gennem den.
En konge kan flytte en mand.
En far kan bestemme over sin søn.
Manden kan også flytte sig selv, og kun da begynder manden livets spil.
Husk, at uanset hvad der sker, og hvorfor, kan kun du selv tage vare på din sjæl.
Selvom dem, der handler mod dig, er konger eller mægtige mænd.
Når du står for Guds åsyn, kan du ikke sige, at dine gerninger blev dig dikteret af andre.
Eller at moral ikke altid var belejligt.
Det er ikke godt nok. Husk det.
Det skal jeg nok.
- Ved du, hvad det er? - Fæstningen.
Hvad synes du om den?
Du misbilliger den. Hvordan kan den styrkes?
Med et kors. Eller en stjerne. Sådan her.
Så kan man ikke nærme sig den uden at blive beskudt.
Det kan jeg lide. Dine mure er vanskeligere at nærme sig.
Udmærket. Tag nu til din fars hus i Ibelin. Det er dit hus nu.
Derfra skal du beskytte pilgrimsvejen.
Beskyt især jøder og muslimer.
Alle er velkomne i Jerusalem,
ikke kun fordi det er lettest, men fordi det er det rette.
Beskyt de hjælpeløse. Når jeg en dag er hjælpeløs, kan du komme og beskytte mig.
Dér, herre.
Ibelin.
"Som vi er, skal du blive."
Jeres far var en vigtig mand. Hans jorder var ikke vigtige.
Det er nok til mig.
Herre, I har 700 tønder land og 100 familier.
Kristne, jøder, muslimer.
I har 50 par okser. Det er et fattigt og støvet sted.
Til gengæld har vi ikke noget vand.
Mur væggene op.
Jeg er på vej til Kana.
Der, hvor Jesus gjorde vand til vin.
Det er straks sværere at gøre dig til en adelsmand.
Det er da nemt nok. I Frankrig gør et mål silke adelsmænd af enhver.
- Jeg forventer at modtage din gæstfrihed. - Den skal I få.
Men det er ikke hor. Det er at vaske.
Men var det hor, hvilket det ikke er, gælder Budene ikke for folk som os.
De gælder kun for andre.
Gav de dig noget at spise?
Jeg bad dem vente, til herren var tilbage.
Min kok kan lave noget, mens du vasker dig.
Det er, som om det er flere år siden, jeg sidst så en kvinde spise.
Det tør siges.
Jeg betragtede dig i dag.
Du har fået en tørjordlod, og det ser ud til, at du vil bygge et nyt Jerusalem her.
Det er min jord.
Skulle jeg da ikke forsøge at gøre den bedre?
De forsøger at være ét. Ét hjerte. Én moral.
Deres profet siger: "Underkast jer."
Jesus siger...
"Vælg."
Har I selv valgt Guy?
Det var min mor, der valgte Guy.
Min første mand døde, før vores søn blev født.
Jeg var 15 år.
Jeg har mødt jeres søn.
- Jeg kunne blive her for evigt. - Huset er dit.
Hvorfor tror du, jeg er her?
Jeg ved, at Ibelin ikke ligger på vejen til Kana.
- Hvad ved den unge adelsmand ellers? - Jeg ved, at I er prinsesse.
- Og jeg er ingen adelsmand. - Du er ridder.
En titel, jeg endnu ikke har gjort mig fortjent til.
Jeg er her ikke sammen med dig, fordi jeg keder mig eller er usædelig.
Jeg er her...
fordi i Østen, mellem to mennesker
er der kun lys.
- Denne karavane er bevæbnet, Reynald. - Godt. Ellers er det ikke sjovt.
De har set os.
- Efter dem. En af rytterne slipper væk. - Der sker ikke noget ved det.
Jeg vil ikke hænges, før min kone er blevet dronning.
Tag det roligt. "Det kan kun være Reynald", vil man sige.
De skal nok æde den i Jerusalem.
- Du var i Nazaret fordybet i bøn. - Du er en farlig mand.
Skal der være krig, så lad os få den nu.
- Hvor længe kan den spedalske leve? - Det er Guds vilje!
Jerusalem!
Det er dig.
Det er fra Frankrig. Jeg har aldrig været der.
Det er fra min bror. For at minde os om døden.
Og det her...
Jeg købte det, den dag jeg så dig.
Du lyver.
Guy de Lusignan og Reynald de Chatillon
har sammen med tempelherrerne overfaldet en saracensk karavane.
- Stilhed! - Det var ingen karavane.
Det var en hær på vej til Betlehem for at besudle Herrens fødested.
Reynald og tempelherrerne har brudt kongens fredsløfte.
Saladin vil angribe...
Tiberias ved mere om Saladins planer, end nogen kristen burde vide.
Jeg vil hellere leve sammen med andre mennesker end dræbe dem.
Det er kun derfor, du stadig lever.
Den form for kristendom har vel sine formål.
Vi må ikke gå i krig mod Saladin.
Det skal vi ikke. Det er muligt, vi ikke vil vinde.
Gudsbespottelse!
En hær i Jesu Kristi tjeneste kan ikke besejres.
Antyder Tiberias det modsatte?
Krig er uundgåelig. Det er Guds vilje!
Det er Guds vilje.
Stilhed!
Saladin har krydset Jordan-floden med 200.000 mand.
Hans første mål vil være Kerak og Reynald de Chatillon. Herre...
Vi må ride ham i møde, inden han når Kerak.
Jeg vil lede hæren.
Herre, hvis I rejser, vil I dø.
Send bud til Balian. Han skal beskytte landsbyboerne.
Lad hæren samle.
Hvad skal der blive af os?
Det vil verden afgøre.
Det gør den altid.
Herre! Kongen fører hæren til Kerak.
Borgen Kerak - Reynald de Chatillons fæstning
Saracenernes kavaleri. De vil omringe Reynald.
Ingen er i sikkerhed uden for murene. Efter dem kommer Saladin.
Søg tilflugt i borgen.
Gæster!
Baron Balian...
Fyrst Reynald beder jer komme til Kerak.
Tak, men nej. Hvis vi gør det, vil disse mennesker dø.
Vi holder saracenerne i skak, indtil kongen når frem.
Javel.
Vi kan ikke angribe dem og gøre os håb om at overleve.
- Hvad kigger du på? - En ridder.
Hans mænd.
Er du med mig?
"Dit ædelmod vil blive kendt blandt dine fjender, før du overhovedet møder dem."
- Du var ikke mandens tjener. - Nej. Han var min tjener.
- Hvad skal der ske med os? - I får som fortjent.
Som man sår, så høster man.
Det må du da have hørt om.
Rejs dig op.
I får lov at ride til Kerak, men I vil dø der.
Min herre er ankommet.
Sig til Saladin, at Jerusalem er her.
Saladin.
Jeg beder til, at du vil trække dig og overlade det her til mig.
Jeg beder til, at du vil vende tilbage til Damaskus.
Reynald de Chatillon skal nok blive straffet. Det sværger jeg.
Træk dig, ellers omkommer vi alle sammen her.
Er vi nået til enighed?
Det er vi.
Jeg sender dig mine læger.
Jeg er Reynald de Chatillon!
Knæl.
Bøj dig.
Jeg er Jerusalem.
Og du, Reynald...
vil nu give mig fredskysset.
Gardister!
- Hvad glor du på? - En død mand.
Reynald de Chatillon, du er anholdt og dødsdømt.
Hvis du bliver ved på den her måde, må jeg se at finde en post til dig.
- Hvis Gud ellers kan undvære dig. - Gud kender mig ikke.
Men det gør jeg.
Jeg har brug for dig i Jerusalem.
Saladins lejr
Hvorfor trak vi os?
Hvorfor?
Han havde ikke Guds gunst. Kun Gud afgør et slags udfald.
Et slags udfald afgøres af Gud. Men også af forberedelse, antallet af soldater,
fraværet af sygdom og adgangen til vand.
Man kan ikke opretholde en belejring med fjenden i ryggen.
Hvor mange slag vandt Gud for muslimerne, før jeg kom til?
Før Gud besluttede, at jeg skulle komme til.
Kun få.
Det var, fordi vi var syndige.
Det var, fordi I var uforberedte.
Med den indstilling vil I ikke være konge ret længe.
Den dag, jeg ikke længere er konge, frygter jeg for islam.
Tak for besøget.
I gav os et løfte.
I lovede os at generobre Jerusalem.
Glem ikke det.
Bringer jeg ikke krig, får jeg ingen fred.
Jerusalems konge skal snart dø.
Når han er død, bliver drengen konge over et rige, han ikke magter.
De kristne bringer den krig, du higer efter.
Jeg er Reynald de Chatillon.
De ting, vi lader stå ugjort, plager os, når døden kommer.
Derfor har de døende kun Herren til trøst.
Spar mig for jeres prædiken.
Forbered dit folk på min nevøs kroning.
Din tilståelse, min herre.
Jeg tilstår over for Gud, når jeg ser ham...
Men ikke for jer.
Forsvind.
Nogle gange drømmer du, at du er min kone.
Lad os lade, som om du er.
Jeg må gå.
Vi kan ikke mødes i byen.
Så lader vi være.
Hvordan lever vi så? Og hvor?
Balian, min bror er døende.
Min søn bliver konge og jeg hans regent. Jeg må regere på hans vegne.
Ikke blot i Jerusalem, men i Ankara, Ashkelon, Beirut...
Og Guy?
Omgiv altid ridderne med fodfolkssoldater.
Det er ikke dine lokaler.
En dag vil jeg være den mand, jeg fik til hverv at være.
Måske ikke, min kære.
Din elsker har 100 riddere og kongens kærlighed.
Jeg er rigets største magt og har tempelherrernes støtte.
Jeg kan klare mig uden kongens kærlighed.
Men din kærlighed...
Så må vi nå til enighed.
Du har brug for mine riddere, ellers regerer han kun kort og blodigt.
Min ven, jeg må afslutte mine sager.
Efterlader jeg hæren hos Guy, vil han tage magten og erklære muslimerne krig.
Vi har besluttet at gøre dig til Jerusalems feltherre.
Vil du forsvare min nevø, mens han er konge?
Jeg vil gøre, som I befaler.
Lad mig tale ud, før du svarer.
Ville du ægte min søster, Sibylla, hvis hun var fri af Guy de Lusignan?
Hvad med Guy?
Han vil blive henrettet.
Sammen med de af hans riddere, der ikke sværger dig troskab.
- Det kan jeg ikke gøre mig til årsag til. - Hvad du end befaler, vil jeg adlyde.
"En konge kan flytte en mand", sagde I. Men sjælen er mandens egen.
Ja, det sagde jeg.
I har min troskab og mit svar.
Som du vil.
Hvorfor beskytter du Guy? Han fornærmer dig og hader dig.
Han ville dræbe dig, hvis han fik lejlighed dertil.
Frels vores kongerige. Ville det være så strengt at skulle ægte Sibylla?
Jerusalem har ikke brug for en udadlelig ridder.
Nej. Et samvittighedens rige...
eller intet.
Hvad er du for et menneske, der afviser en konge?
Jeg får magten med eller uden Guy.
Guy dør ikke på din eller min brors befaling, men på min.
Ved I noget om Jerusalem bortset fra, at den er jeres?
I hersker aldrig over den i freds tid som jeres bror.
- Der bliver krig. - Min bedstefar indtog Jerusalem med blod.
Det samme gør jeg - med alle midler.
Jeg er, hvad jeg er. Det tilbyder jeg dig.
Og hele verden.
Du afslår.
Tror du, jeg er som Guy? At jeg ville sælge min sjæl?
Der vil komme en dag, hvor du vil ønske, du havde gjort en smule ondt...
i den gode sags tjeneste.
Reynald.
Min herre.
Tror du virkelig, at kongen vil have dig som feltherre, når han er død?
Tror du, din kone vil?
- Jeg har et problem. - Ja. Balian.
Jeg så ham i Kerak.
Hyldet af alle.
Agt jer altid for en populær mand.
Dræb ham.
- Hvad er det? - England.
- Kongen? - Richard, og hans far var Henry.
- Godt. Og det? - Frankrig. Ser jeg mon nogensinde det?
En skønne dag måske. Men I skal være konge der.
Hvor mange øer er der her?
- Kongen vil se jer. - Det kan jeg ikke.
Jeg tåler ikke at se ham. Det ved han.
Det betyder ikke, jeg ikke elsker ham.
Gå, frue.
Goddag.
Jeg drømte.
Det var den sommer, hvor jeg besejrede Saladin.
Kan du huske den?
Jeg var kun 16 år.
Du var en smuk dreng.
Du har altid været smuk.
På alle måder.
Min smukke søster. Jeg har savnet dig.
Du er så smuk.
Tilgiv mig, hvis jeg har gjort dig fortræd.
Husk mig, som jeg var.
Det skal jeg nok.
Har min søn jeres riddere...
vil din kone være dig tro.
Se jeres konge og arving til kongeriget Jerusalems trone.
Kongen længe leve i medgang!
Kongen længe leve!
Man kan stirre ind i lyset, til man selv er lyset.
Jeg har gjort det mange gange.
Der er jeres religion. En gnist, en kreosotbusk.
Der er jeres Moses. Jeg hørte den ikke tale.
Det betyder ikke, at Gud ikke findes.
- Elsker du hende? - Ja.
Hjertet heles atter. Din pligt er til byens folk.
- Jeg skal bede. - Om hvad?
Om styrke til at udholde, hvad der venter.
Hvad venter der?
Dommens dag skal komme for det, der skete 100 år forinden.
Muslimerne glemmer ingenlunde.
Det bør de heller ikke.
Jeres brev til Saladin.
Freden skal bevares, grænserne respekteres, og handlen kan fortsætte.
Er det klogt? At vise jeres intentioner?
Det er bedre at holde ham hen i det uvisse.
Vi bevarer min brors fred. Skriv under.
Tag seglet.
Forsigtig.
Læg det tilbage, skat.
Rygterne går.
Vi må straks fordømme det.
Kald det forræderi. Og dræb dem, der ytrer rygterne.
Rygtet dør, hvis vi viser, drengen er aktiv...
Hvor længe går der, før han bærer maske?
Vil I få en lavet til ham?
Hvorfor fortjener min dreng det?
Jerusalem er død, Tiberias.
Intet kongerige er værd, at min dreng lever i Helvede.
Så hellere lide Helvede selv.
Kan du huske historien om Louan?
Kan du huske hvorfor?
Og han var så ensom, at...
- han påkaldte sig alle guderne. - Hvorfor?
Fordi han var desperat. Som tegn på kærlighed.
Er det det her, I tog til Det Hellige Land for? Kom an!
Lad os være alene.
- Er drengen faret til himmels? - Ja.
Hans mor har mere rygrad end mig.
Hun er i krypten og kommer ikke ud.
- Har tempelherrerne dræbt Balian? - Ja.
Reynald...
Giv mig en krig.
Det er nu engang min metier.
Jeres retmæssige dronning og arving til kongeriget Jerusalems trone.
Jeg, Sibylla, vælger ved Helligåndens nåde min konge:
Guy de Lusignan, manden, som har været min husbond.
Med Guds hjælp vil han herske forstandigt.
Kongen længe leve i medgang!
Kongen længe leve!
Jeg er, hvad jeg er.
Nogen skal jo være det.
Saladins søster.
Det ved jeg godt.
Sig frem.
Sultanen forlanger sin søsters lig,
de ansvarliges hoveder og Jerusalems kapitulation.
Nå, så det gør han?
Hvad svarer I Saladin?
Dette.
Tag hans hoved med til Damaskus.
Jeg er Jerusalem.
Lad hæren samle!
Med dette sammentræde af baroner er hele Jerusalem samlet.
Nogle blandt jer er muligvis ikke tilfredse med vores indsættelse, men vi er i krig.
Og jeg er...
kongen.
Vi drager af sted med det samme. Hvad siger rådet?
Nej. Hvis I absolut vil have krig, må hæren ikke miste adgangen til vand.
I har en chance for at forsvare byen.
Men hvis I angriber Saladin,
vil hæren blive massakreret og byen ligge forsvarsløs hen.
Hvis jeg får brug for en smed til at råde mig i krigsførelse, skal jeg nok sige til.
Saladin ønsker netop at møde jer i det åbne.
Han venter på, at I skal begå den fejl. Han kender sin fjende.
Vi bør ride Guds fjender i møde!
Og det vil vi gøre.
Så bliver det uden mine riddere.
Så vil æren tilfalde mig, Tiberias. Du har haft din storhedstid for mange år siden.
Nu er min tid kommet.
Når Saladin har besejret Guy, vil han komme hertil.
Vi må befæste byen.
Drengen er død.
- Guy. - Nej. Drengen var også spedalsk.
Hun gav ham fred. Hun lod ham gå.
Og med ham Jerusalem.
- Drager du med hæren? - Det har jeg fået ordre til.
- Det er den sikre død. - Døden er altid sikker.
Jeg vil fortælle jeres far, hvad jeg har set jer blive.
Når Saladin kommer...
kan intet beskytte os.
Red folket fra det, jeg har gjort.
Det lover jeg.
Det er Guds vilje.
- Kan du fornemme det? - Der er intet sendebud kommet.
Jeg drikker vand for det, det er.
- Jeg rakte ikke dig det bæger. - Nej, herre.
En konge dræber ikke en konge.
Havde du da ikke en dygtig konge, du burde have taget ved lære af?
Jeg har givet Jerusalem hele mit liv. Alt.
I begyndelsen troede jeg, at vi kæmpede for Gud.
Så gik det op for mig, at vi kæmpede for at rage rigdomme og landområder til os.
Og jeg skammede mig.
Jerusalem er ikke mere.
Jeg tager til Cypern. Vil du med?
Nej.
Du er din fars søn.
Saladin må drive sin hær fra vand til vand.
Det giver dig fire dage. Måske fem.
Gud være med dig.
Mig er han ikke længere med.
Mål 400 op.
- De er kommet. - Det er en enlig rytter.
Nej. De er kommet.
Dette stykke af muren er det eneste, de kan angribe, når bombardementet begynder.
De vil kun holde igen for at undgå at ramme deres egne stormtårne.
Vi må modstå bombardementet. Når de indstiller skydningen, skyder vi igen.
Vi må forlade byen.
- Hvordan, ærværdige biskop? - På de hurtigste heste fra en beskeden port.
- Hvad med folket? - Det er uheldigt, men det er Guds vilje.
Stilhed!
Det er vores lod at forsvare Jerusalem.
Og vi har forberedt os så godt, som det er muligt.
Ingen af os tog denne by fra muslimerne.
Ingen muslim i den storhær, der nu nærmer sig, var født, da denne by blev dem fravristet.
Vi kæmper på grund af en uret, vi ikke har begået...
mod mennesker, der ikke levede, da uretten blev begået imod dem.
Hvad er Jerusalem?
Jeres hellige steder ligger oven på det jødiske tempel, som romerne rev ned.
Muslimerne har dyrket deres gud der, hvor I dyrker jeres.
Hvad er det allerhelligste?
Grædemuren? Moskeen?
Den hellige grav? Hvem tilhører de?
De tilhører ingen.
De tilhører alle!
- Gudsbespottelse! - Hold kæft.
Vi forsvarer byen, ikke for at beskytte stenene,
men menneskene, der bor her.
Herre...
Hvordan skal vi kunne forsvare Jerusalem uden riddere?
- Vi har ingen riddere! - Det er sandt.
- Hvad er din stand? - Jeg er patriarkens tjener.
- Han er en af mine tjenere. - Javel ja.
Du er født som tjener.
Knæl.
Enhver mand, som bærer våben eller er i stand til at føre et, knæl.
Ned på knæ!
Vær frygtløse, når I står over for fjenden.
Vær tapre og retsindige, så Gud vil elske jer.
Tal altid sandt, om end det måtte betyde jeres død.
Beskyt de hjælpeløse. Det er jeres ed.
Og det er, så I kan huske den.
Rejs jer som riddere!
- Graveren. - Det er dig.
Ikke som jeg var engang. Ej heller er du. Rejs dig som ridder.
Hvem tror I, I er? Tror I, I kan ændre verden?
Gør ridderslagning en mand til en bedre kriger?
Ja.
Almaric.
Overlever du, er Ibelin dit.
Du er Ibelins herre.
Jeg bekræfter det.
Rejs dig som ridder og baron af Ibelin.
Men det er et fattigt og støvet sted.
Ingen sejr uden Gud!
- Herre? - Nej.
Gud være med os!
Hvornår begynder det?
Snart.
Blider!
Få dem ind under murene!
Hent vand!
Få maskinerne ind under murene!
Skub!
Hvorfor besvarer de ikke ilden?
De venter.
Det var kun første dag. Der kan komme 100 mere.
Saladin vil ingen nåde vise.
Vi må holde ud og tvinge ham til at forhandle betingelser.
- Hvilke? - Vi kæmper for folket.
For deres sikkerhed og frihed.
- Udvis nåde. - Nej. Det kan jeg ikke.
400!
Fyr!
300!
Fyr!
150!
Indstil skydningen!
Fyr!
Olie! Nu!
Fyr!
- Hvem leder forsvaret? - Balian af Ibelin, Godefroys søn.
Godefroy var meget nær ved at dræbe mig i Libanonbjergene.
- Jeg vidste ikke, han havde en søn. - Det var den unge mand fra Kerak.
Ham, du lod leve. Det skulle du måske ikke have gjort.
Måske skulle jeg have haft en anden læremester.
Fyr!
Du er ingen søster.
Vi er, hvad vi bedriver.
Jeg er en mand, der har rejst langvejs fra for at dø forgæves.
Hvad siger du til det?
- At jeg er ked af det. - Jeg er ked af det på dine vegne...
Dronning af Jerusalem.
Brænder man et menneskes legeme, kan det ikke genopstå før dommedag.
Hvis vi ikke brænder ligene, dør vi af sygdom inden tre dage.
Det vil Gud have forståelse for.
Og har han ikke det...
da er han ikke Gud, og da har vi intet at frygte.
Muren, hvor Sankt Kristoffers port var engang, er svækket.
En blændet portåbning er svagere end muren omkring.
- Eller stærkere. - Den er svag. Rashid har set den.
Den er vores dør til Jerusalem.
Det bliver her, vi skal holde stand. Vi må forberede os.
Brødre...
Gud har givet jer denne dag! I skal ingen fanger tage!
Som de gjorde mod os, vil vi gøre mod dem!
Når muren falder...
vil I ingen nåde blive vist.
Hvis I lægger våbnene, vil jeres familier dø.
Vi kan bryde deres linjer her.
Jeg siger, lad dem bare komme.
Lad dem bare komme!
Kom så!
Husk mig i Frankrig, graver.
Min herre...
De vil forhandle. De må de bare gøre.
Lad jer omvende til islam. I kan angre senere.
I har lært mig meget om religion, jeres Eminence.
Vil I overgive os byen?
Jeg vil hellere brænde den ned til grunden end opgive den.
Jeres hellige steder og vores. Alt i Jerusalem, der gør folk vanvittige.
Det ville måske være bedst, om du gjorde det.
- Vil du udslette den? - Hver en sten.
Og hver en kristen, I dræber, vil tage ti saracenere med sig.
Du vil udslette din hær og aldrig samle en ny.
Erobringen af denne by vil blive dit endeligt.
Byen er fuld af kvinder og børn.
Hvis min hær går til grunde, vil det samme overgå din by.
Hvad er dine betingelser?
Jeg vil give hver en sjæl eskorte til kristne lande.
Kvinder, børn, gamle
og alle dine riddere og soldater og jeres dronning.
Kongen overlader jeg til jer og til, hvad Gud måtte ønske for ham.
Ingen vil blive gjort fortræd. Det sværger jeg ved Gud.
De kristne slagtede alle muslimer i byen, da de indtog den.
Jeg er ikke som dem.
Jeg er Saladin.
På disse betingelser overgiver jeg dig Jerusalem.
Og fred være med dig.
Hvad er Jerusalem værd?
Intet.
Og alt.
Jeg har overgivet dem Jerusalem.
I vil alle blive eskorteret til havet.
Hvis dette er Gudsriget...
så lad Gud gøre med det, hvad han vil.
Din brors kongerige var her og her.
Det kongerige vil aldrig blive overgivet.
Hvad skal jeg gøre?
Jeg er stadig dronning af Acre, Askalon og Tripoli.
Frasig dig dronningetitlen, og jeg vil komme til dig.
Den perfekte ridder. Er det det, I tror, I er?
Vi er alle, hvad vi bedriver.
Gør det.
Når du atter rejser dig, vil du rejse dig...
som ridder.
Denne hest...
er ikke nogen særlig god hest. Jeg vil ikke have den længere.
Tak.
Hvis Gud ikke elsker dig,
hvordan kunne du så udrette alt det, du har udrettet?
Fred være med dig.
En dronning rejser aldrig til fods.
Men du er til fods.
Vi drager på korstog for at generobre Jerusalem.
Tag dertil, hvor folk taler italiensk
og fortsæt, indtil sproget skifter.
Vi er kommet denne vej for at finde Balian, der forsvarede Jerusalem.
Jeg er smeden.
Og jeg er Englands konge.
Jeg er smeden.
Kong Richard Løvehjertes korstog til Det Hellige Land varede tre år.
Hans kamp for at generobre Jerusalem førte til en usikker fred med Saladin.
Næsten 1.000 år senere er der stadig ikke fred i Gudsriget.
Tekstet af Visiontext
DANISH