‫טוב, ובלעתי... נתקע.‬
‫השני עדיין היה ביד שלי מחובר לגבינה,‬
‫והיו צריכים לעשות לי היימליך.‬
‫זה הרס את כל בת המצווה.‬
‫היי. אפשר עוד "קוקטייל אוהבים" בבקשה?‬
‫תודה.‬
‫הפנקייקים האלה מטריפים.‬
‫תאכלי מהסטייק שלי. מקור מעולה לברזל.‬
‫תודה, מותק.‬
‫את יכולה לבשל את זה בבית ממש בקלות, אז כדאי לך לעשות את זה הרבה.‬
‫כי את לא זוכרת לקחת כדורי ברזל,‬
‫והרמות שלך נמוכות מאוד.‬
‫טוב. מה זה? כאילו...‬
‫אתה מנסה להיות החבר הכי חמוד ומתוק בעולם?‬
‫כי...‬
‫אתה מנצח ממש.‬
‫אמה, אני נפרד ממך.‬
‫- קוקטייל אוהבים. - תודה.‬
‫- את בסדר? - אני רוצה לירוק.‬
‫טובי‬
‫אני מפלצת רעבה ואני אוכל ילדי יום הולדת!‬
‫עשית עבודה נהדרת.‬
‫תודה, יקירתי. אני שמחה שאת אוהבת. הכול בשביל טובי.‬
‫החבר שלך ממש טוב עם ילדים, אנני.‬
‫אני אוכל אותך, טובי הקטן.‬
‫- היי. - היי.‬
‫היי, אן, ראית את האחיין שלך טובי?‬
‫אני לא מוצא אותו.‬
‫אני פה למעלה, דוד פיטר.‬
‫אני רוצה לתת לו מתנת יום הולדת,‬
‫אבל הוא הבריז מהמסיבה.‬
‫לא מצאתי אותו. את יודעת איפה הוא?‬
‫הוא על הכתפיים שלך, פיטר.‬
‫כן? היי, שלום.‬
‫הינה הוא. טוב, חבוב, תלך לחברים שלך. זה היום הגדול שלך.‬
‫- הכול בסדר? את נראית כעוסה. - אני?‬
‫לא, הכול בסדר.‬
‫טוב, ניכר שאת לא בסדר.‬
‫הרגע התחלת לבכות בלי שום סיבה.‬
‫בוא לא נדבר על זה פה, טוב?‬
‫- טוב? - טוב, יופי.‬
‫את יכולה לספר לי, מה שזה לא יהיה. יהיה מוזר לחזור למסיבה.‬
‫- את בוכה. - אני רוצה להיפרד ממך.‬
‫מה?‬
‫- אנחנו לא נהנים ביחד? - כן. זה פשוט לא מספיק.‬
‫אני מוכן לפרק הבא בחיי,‬
‫ואת עדיין מחפשת הרבה תשובות.‬
‫מה, למשל?‬
‫השותפים שלך לדירה הם סטודנטים.‬
‫טוב. אבל הם בוגרים מאוד.‬
‫והם במכינה למשפטים. הם כמעט עורכי דין.‬
‫את גם לא יודעת בכלל מה את רוצה לעשות בחיים.‬
‫אני חושבת שאני די עושה את זה.‬
‫עשרים ותשע זה ה-16 החדש.‬
‫את בת 32.‬
‫כן, אם אתה נתפס לקטנות, אני בת 32.‬
‫הכרתי מישהי.‬
‫למה לא אמרת את זה, במקום לגרום לי לאכול את הסטייק שלך?‬
‫אין בזה שום היגיון. זו הפתעה מוחלטת.‬
‫לא נכון.‬
‫אני לא מאושרת כבר זמן מה, פיטר.‬
‫- באמת? זה המצב? - כן.‬
‫- לא אמרת שום דבר. - אנחנו תקועים.‬
‫מה אנחנו עושים? הולכים לעבודה ומכינים סלמון,‬
‫וצופים ב"רוקדים עם כוכבים".‬
‫בחייך. אנחנו עושים דברים.‬
‫נסענו לקזינו ווינד קריק לראות את רוד סטיוארט.‬
‫טוב.‬
‫מעולם לא נועדתי להיות מורה לספרות, פיטר.‬
‫המרצה שלי לזיכרון חושי אמר שיכולתי להיות קייט וינסלט הבאה.‬
‫- את עדיין יכולה להיות. - לא איתך.‬
‫פיטר, זה לא...‬
‫זאת אמירה ממש ספציפית ופוגענית.‬
‫לא איתי?‬
‫אני מצטערת, אבל זאת האמת.‬
‫טוב.‬
‫אתה שבע רצון מאוד. וזה הופך אותי לשבעת רצון.‬
‫ורציתי מאוד חיים גדולים.‬
‫רציתי ללמוד קומדיה דל'ארטה בפירנצה,‬
‫ורציתי להשתתף בשייקספיר ב"גלוב" בלונדון.‬
‫שש שנים, ומעולם לא טסנו יחד לחו"ל.‬
‫- טוב, נסענו לראות... - אל תגיד "רוד סטיוארט".‬
‫אז הבחורה החדשה, היא כאילו ממש מגובשת או משהו?‬
‫אני מניח שכן.‬
‫יש לה חנות מאפים קטנה ברחוב של מכון הכושר שלי.‬
‫חמוד.‬
‫אני לא יודע למה זה משנה.‬
‫מה?‬
‫אני מצטערת, פיטר.‬
‫אתה האחרון בעולם שאני רוצה לפגוע בו.‬
‫כדאי שאני...‬
‫כדאי שארד בחזרה למטה.‬
‫אכפת לך אם אשאר די זמן כדי לשיר "יום הולדת שמח" לטובי?‬
‫- זה רעיון לא טוב. - אני מבטיח לשמור על איפוק.‬
‫יום הולדת שמח‬
‫יום הולדת שמח לטובי‬
‫במרחק שתי דקות‬
‫הוא כנראה ברמזור אדום.‬
‫אוי, נו. הוא ביטל הרגע. טוב.‬
‫- אחכה לבא אחריו. - בבקשה, לא.‬
‫זה בסדר. אתה יכול ללכת.‬
‫בסדר.‬
‫אני לא רוצה שתיפרד ממני.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני מצטער, אמה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אני רוצה אותך חזרה‬
‫אלוהים!‬
‫יום הולדת שמח אנני‬
‫תביעי משאלה.‬
‫הינה החמוד‬
‫אימון עם נואה‬
‫טוב.‬
‫עוד אחד? שייק?‬
‫מאסל מילק‬
‫אני לא בנוי לזה.‬
‫בגלל זה מתקשרים למובילים.‬
‫ראית? תסתכלי.‬
‫בואו תראו.‬
‫- היי! - תסתכלו.‬
‫אמהמור 187‬
‫בוא הנה.‬
‫- מה תגידו על זה? - תפסתי את הכדור.‬
‫- אמה? - כן.‬
‫אנחנו צופים בטלוויזיה.‬
‫עוד שתי דקות.‬
‫לעזאזל!‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫מקמילן אורתודונטיה‬
‫בוקר טוב, ד"ר מקמילן.‬
‫דיור מוגן מריפוסה‬
‫בוקר טוב, קלואי.‬
‫יום שני שמח, חברים.‬
‫בסדר.‬
‫בואו נדבר על הגדלת שולי הרווח בתוכנית ההסעדה של הדיירים.‬
‫האנשים האלה על סף מוות,‬
‫ואנחנו מבזבזים יותר מדי כסף על האכלתם.‬
‫למי יש הצעות?‬
‫אפשר להפסיק להציע קרח.‬
‫- איך המשקאות שלהם יתקררו? - הם לא.‬
‫טוב, אהבתי. אני חושבת שצריך משהו גדול יותר.‬
‫למי עוד יש משהו?‬
‫אפשר להחליף את העוף האמיתי‬
‫במוצר חדש וזול בהרבה, "שמץ עוף".‬
‫מה זה לעזאזל "שמץ עוף"?‬
‫השם די מובן מאליו, גברתי.‬
‫אפשר להפוך את זה לנוזל ולשתות דרך קש?‬
‫כן, גברתי.‬
‫אפשר ללעוס עם חניכיים?‬
‫לא דרושות שיניים.‬
‫- זה חלבון? - זה דמוי חלבון.‬
‫זה דורש קירור? כי אני חושבת שנוותר על קרח.‬
‫חיי המדף עמידים.‬
‫מה הקטע?‬
‫פיטר, אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫תסלחו לי רגע.‬
‫אני מצטער. אני נהיה נסער כשאני חושב‬
‫כמה כסף אנחנו מוציאים על האכלת הזקנים.‬
‫אז אולי אצא החוצה ואנשום אוויר צח.‬
‫כי אני לא יודע מי הבחור הזה לעזאזל.‬
‫בסדר. תראי לי.‬
‫אני שונאת את זה. אני מכוערת.‬
‫איימי, די. את יפהפייה.‬
‫שום טבעות בעולם לא ישנו את האהבה שלי אלייך.‬
‫- אני אוהבת אותך יותר. - לא ייתכן.‬
‫את אדם בוגר במקום העבודה.‬
‫תתאפסי.‬
‫שלום?‬
‫הכול בסדר?‬
‫אני בסדר. אני רק...‬
‫אני קצינת בטיחות האש של הקומה.‬
‫אז אני צריכה לבדוק שאין מכשולים במדרגות,‬
‫אבל ברור שאין. אז הכול טוב.‬
‫תשמור על עצמך שם. שיהיה יום טוב.‬
‫- בסדר. - אז אחלה.‬
‫חכי שנייה. אני מצטער.‬
‫יש לך מסקרה על כל הפרצוף כמעט.‬
‫האומנם? אכן.‬
‫תודה רבה לך.‬
‫עמידה במים, בתחת שלי.‬
‫האמת שיש לך פיסת נייר טואלט או משהו.‬
‫- באמת יש לי? - בצד השני. שם. כן.‬
‫הורדתי.‬
‫יש לי שבוע קשוח.‬
‫- גם לי. - בדיוק זרקו אותי.‬
‫- גם אותי. - כן?‬
‫זה משונה.‬
‫זה נורא.‬
‫את רוצה לדבר על זה?‬
‫- טוב. - טוב.‬
‫זה מעניין.‬
‫גש למשרד שלי.‬
‫בסדר.‬
‫אני פיטר.‬
‫אני סגן נשיא ב"דיור מוגן מריפוסה", מקומה 11.‬
‫אני אמה.‬
‫ואני פקידת הקבלה ב"מקמילן אורתודונטיה".‬
‫פה, בקומה 14.‬
‫היי...‬
‫אני לא מעשן, אבל קניתי את אלה אמש.‬
‫נדמה שזה מה שאנשים עושים.‬
‫נכון, כך עושים. קנית אותם בצדק.‬
‫תרצי אחת?‬
‫עוד כשהייתי קצינת בטיחות האש הייתי אומרת שזה אסור.‬
‫לא. אבל... כן.‬
‫טוב, הינה.‬
‫כן...‬
‫אלוהים.‬
‫שמו של החבר שלי היה נואה.‬
‫היינו יחד 18 חודשים.‬
‫זו מערכת היחסים הכי ארוכה שהייתה לי.‬
‫אני מכבה אותה.‬
‫חיכיתי שאתה... תודה על ההצעה.‬
‫אני לא מבין את המשיכה.‬
‫אן ואני היינו יחד במשך שש שנים.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫כן, אני יודע. ואני רציתי להתחתן, להביא ילדים. הכול.‬
‫אבל היא רצתה להיות אומנית, ואני מניח לשתות יין‬
‫עם איזה אפס במעיל של פונזי. אני ממש לא יודע מה...‬
‫נואה רוצה אישה שיש לה חנות מאפים.‬
‫אני אוהב מאפים.‬
‫אני מצטער שאמרתי את זה. היה עדיף שלא אגיד את זה.‬
‫סבבה. כולם אוהבים מאפים.‬
‫מאפה זה דווקא לא משהו. האפשרויות מוגבלות מאוד.‬
‫בסדר.‬
‫- זה היה מביך. - מאוד.‬
‫- שיהיה יום נעים ו... - זהו זה ו...‬
‫שיהיה בהצלחה.‬
‫אז בא לך...‬
‫זה לא כל כך נורא למות לבד.‬
‫למה לרצות שמישהו יראה אותך מת? זה דווקא מביך.‬
‫נכון. למות לבד זה אחלה,‬
‫כי את לגמרי לבדך ולא מציקים לך.‬
‫פצצה.‬
‫אני אוהב להיות רווק. אני ממש מצפה לזה.‬
‫להיכנס לכל האפליקציות.‬
‫- כן. - זה יהיה מגניב.‬
‫להחליק שמאלה, להחליק ימינה, מי מכוער?‬
‫אני מקדישה את זה לעצמי!‬
‫ג'וי!‬
‫כן! ג'וי!‬
‫זה הפזמון. בא לך להצטרף אליי?‬
‫בא לי לצלצל לנואה.‬
‫כן. מה?‬
‫- לא. - כן.‬
‫כי כאילו... למה אתה לא יכול...‬
‫אדוני, אני צריכה שתחזיר את הטלפון.‬
‫- לא. - אני צריכה אותו בחזרה.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫הם זרקו אותנו, נכון? אם הם יתגעגעו אלינו, הם יתקשרו.‬
‫אבל הם בחיים לא יתגעגעו אלינו אם נתקשר.‬
‫אז אסור להתקשר, אם נרצה שהם יתגעגעו. או שיתקשרו.‬
‫אני מרגיש שאן עוברת משהו.‬
‫אבל בכל רגע היא תבין שהיא עשתה טעות איומה,‬
‫ואז היא תקבל אותי בחזרה. אני בטוח שגם נואה.‬
‫כן. אני בטוחה שהוא בהחלט יקבל, אם אתקשר אליו עכשיו.‬
‫טוב, תראי. מה לגבי זה? זו תוכנית טובה. תקשיבי עד הסוף.‬
‫אולי בכל פעם שנרגיש שאנחנו ממש חייבים להתקשר אליהם,‬
‫ואנחנו לא עומדים בזה יותר...‬
‫במקום להתקשר לאקסים, נתקשר זה לזה.‬
‫אני אוהבת את זה, כי אנחנו מיירטים את העצבות זה של זה.‬
‫- כן. - כן.‬
‫אנחנו אחיות העצבות.‬
‫"אחיות העצבות" נשמע כמו שאת דיאן קיטון ואני מריל סטריפ,‬
‫ואנחנו בהצגה בברודווי, אבל אהבתי. כן.‬
‫ליהוק מעולה. אתה צריך ללהק הצגות.‬
‫סינמון טוסט קראנץ'‬
‫שוב אתה.‬
‫מוכנה? מה גזר הדין המינימלי לתקיפה מדרגה ראשונה‬
‫של אדם עיוור, נכה או בהיריון?‬
‫- חמש שנים? - מעולה. יפה מאוד, מותק.‬
‫- כל הכבוד. - כל הכבוד, מותק.‬
‫בוקר טוב, שותפים.‬
‫אלוהים.‬
‫יש לך חתיכת "סינמון טוסט קראנץ'" בשיער?‬
‫בצד השני. כן.‬
‫אכן, כן.‬
‫עוד תשובה נכונה.‬
‫עיני נץ.‬
‫תמשיכו.‬
‫רק תזכורת קצרה.‬
‫אנחנו מארחים קבוצת לימוד ביום שבת.‬
‫רק למקרה שתרצי לא להיות פה.‬
‫איש צעיר,‬
‫אולי אשאר בדירה שאני משלמת על המגורים בה, אבל...‬
‫מי יודע?‬
‫תנחית אותו.‬
‫איפה הווירוס, לעזאזל?‬
‫תודה שפגשת אותי.‬
‫לשם כך ישנן "אחיות העצבות".‬
‫כן!‬
‫בא לך צימוקים בשוקולד?‬
‫אל תהיי עצובה. זה לא סרט עצוב.‬
‫ניק קייג' ישרוד בסוף.‬
‫תודה רבה.‬
‫אני מצטער, אדוני. אני מתנצל.‬
‫הסרט מלפני 25 שנים. חשבתי שאי אפשר להרוס אותו.‬
‫אני לא עצובה בגלל הסרט.‬
‫אני עצובה כי נואה היה איש מסכת החמצן שלי בטיסה.‬
‫המה שלך?‬
‫איש מסכת החמצן שלי בטיסה.‬
‫מה זה?‬
‫קרה שהיית בטיסה והקרינו את הסרטון שאומר,‬
‫"נא לשים את מסכת החמצן עליכם לפני שתעזרו לאחרים"?‬
‫כן, זה בכל טיסה שטסתי.‬
‫אני זוכרת, כשהייתי קטנה,‬
‫שחשבתי שאם אהיה אי פעם מאוהבת ממש‬
‫ואהיה בטיסה עם המאהב שלי,‬
‫אשים לו את המסכה לפני שאשים לי.‬
‫כשהיית קטנה השתמשת במילה "מאהב" במחשבות?‬
‫זה לא העניין.‬
‫זה די מגוחך. כי אתה תמיד שם את המסכה קודם לעצמך.‬
‫לא נכון.‬
‫אתה עוזר לאחרים יותר‬
‫ברגע שיש לך זרם קבוע של חמצן למוח.‬
‫זה הגיוני.‬
‫את בעצם מסכנת יותר את ה"מאהב" שלך...‬
‫- אתם מוכנים לסתום? - סליחה.‬
‫כשאת לא שמה לעצמך את המסכה קודם.‬
‫לא, אבל לא מדובר בזה. מדובר ברומנטיקה.‬
‫אני לא מתכוון...‬
‫"קון אייר" "המנסרים מטקסס"‬
‫- הכול נכון. - כן.‬
‫בסדר.‬
‫בא לך לאכול מחר צוהריים?‬
‫כן, זה נשמע נחמד. בואי נעשה את זה.‬
‫- טוב. - בסדר. נתראה.‬
‫- ביי. - ביי.‬
‫זה מה שאני צריכה. אני צריכה לראות מה קורה איתו ואז...‬
‫בואי נעשה את זה ודי. נתלוש את הפלסטר ונסתכל.‬
‫טוב, הינה זה בא.‬
‫- אלוהים. - אוי, לא.‬
‫- אלוהים זה... זה רע. - למה?‬
‫בחורת המאפים ממש יפה. תראה את המאפינים שלה.‬
‫נראה שהיא ממש טובה בעבודה שלה. ותראה אותה עם החבר שלי.‬
‫הם נראים מאושרים כל כך.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫רציתי להראות לכם את המאפים שהכנתי ליום הנישואים של כריסי טיגן וג'ון לג'נד.‬
‫זה כמו מתיחה מרושעת.‬
‫הוא בלתי נסבל.‬
‫תביטי בתיאור שלו.‬
‫"לוגן סנטוס. אומן, במאי, בן אדם."‬
‫אתה בן אדם?‬
‫אחי, זה אדיר. איך זה?‬
‫בטח כיף לבלות איתו.‬
‫"בואו לצבוע תפאורות‬
‫"להצגה 'חנות קטנה ומטריפה' בחטיבת הביניים אנדרוז."‬
‫הוא בן 14?‬
‫חטיבת הביניים אנדרוז, זה ביה"ס של אן.‬
‫אז הבחור הוא המורה לתיאטרון בביה"ס שלה?‬
‫באמת?‬
‫באמת? ככה היא חיה את החיים הגדולים?‬
‫עזבה אותי בשביל מורה לתיאטרון בחטיבת הביניים?‬
‫היא הגיבה על התמונה שלו שותה קפה.‬
‫- מה היא כתבה? - אתה לא רוצה לדעת.‬
‫אני רוצה לדעת. מה היא כתבה?‬
‫הוא סתם שותה קפה, וזה ההקשר.‬
‫- את מנסה להגן עליי. - נכון.‬
‫אבל זה מחמיר את המצב.‬
‫- עכשיו אני חייב לדעת. - לא.‬
‫- בחייך. תראי לי. - זה לא...‬
‫- זה לא משנה. אני לא... - בחייך.‬
‫היא כתבה, "פרצופון מנשק, פרצופון מנשק, ספל קפה".‬
‫כן, זה מטופש.‬
‫והוא כתב, "אני מתגעגע אלייך.‬
‫"תחזרי למיטה."‬
‫וואו, אני...‬
‫אני מצטערת.‬
‫אז היא לגמרי במערכת יחסים חדשה.‬
‫אני לא מסוגל.‬
‫אני לא יכול להתחיל מחדש. אני מבוגר מדי.‬
‫פספסתי את ההזדמנות.‬
‫כל החברים שלי נשואים, יש להם ילדים.‬
‫לחבר שלי דייב יש בן בגיל 12.‬
‫לדייב יש ילד בגיל שיכול להיות לו ילד.‬
‫אתה חושב שבגיל 12 מבוגרים מספיק להביא ילד?‬
‫לא אמרתי שזה יהיה רעיון טוב.‬
‫רק אמרתי שקודי עבר את גיל ההתבגרות,‬
‫כך שגופו בוודאות מייצר זרע.‬
‫מבחינה ביולוגית, כן, הזרע שם.‬
‫תפסיק לדבר. אל תעשה את זה.‬
‫העניין הוא, שבקצב הזה‬
‫אסיים זקן, בודד ובלי נכדים.‬
‫אוכל "שמץ עוף"‬
‫באחד מבתי האבות המזוויעים שעזרתי ליצור.‬
‫גם אני. בחיים לא אמצא גבר אדיב וטוב כמו נואה.‬
‫כן.‬
‫הוא היה אהבת חיי.‬
‫אן היא אהבת חיי.‬
‫ואני מרגיש שאני עדיין אהבת חייה. את יודעת?‬
‫אסור לנו לוותר. חייבים להשיג אותם בחזרה.‬
‫- מה? - זה כמו שאמרת.‬
‫לנו ברור שאנחנו אמורים להיות עם נואה ואן.‬
‫אבל אני לא בטוחה שהם יקלטו את זה,‬
‫לא כשיש לידם אנשים חדשים ונוצצים.‬
‫אז מה אנחנו אמורים לעשות?‬
‫צריך...‬
‫צריך להפריד ביניהם.‬
‫זה מטורף, זה בלתי אפשרי.‬
‫איך נעשה את זה?‬
‫אולי נעקוב אחרי ג'יני?‬
‫ונגלה את כל הסודות המלוכלכים שלה?‬
‫ונגניב אותם לנואה במעטפה לא מסומנת.‬
‫ואם אין לה?‬
‫אז ניצור כמה.‬
‫ריטוש קל שייראה כאילו שג'יני עוסקת בפראקינג.‬
‫בחיים לא אצא עם מישהו שעוסק בפראקינג.‬
‫נכון? לא, גם אני לא.‬
‫- מה זה פראקינג? - האמת שאני לא יודע.‬
‫אני יכולה להגיד לנואה שאני בהיריון עם תינוק שלו.‬
‫איך זה יעזור לי?‬
‫תגיד לאן שהיא בהיריון עם התינוק שלך.‬
‫אולי נעשה ככה? תקשיבי עד הסוף.‬
‫נשלח לנואה פתק מג'יני שכתוב בו,‬
‫"תפגוש אותי בבקתה של סבתא שלי לסופ"ש של דיג.‬
‫"אולי קצת כיף."‬
‫אבל כשהוא יגיע, את תהיי שם.‬
‫ואת שוכבת עירומה על שטיח פרוות דוב ואומרת,‬
‫"ידעתי שתבוא".‬
‫מה?‬
‫אבל הוא לא ידע מה מצפה לו.‬
‫כן, אבל זה לא משנה.‬
‫כי תפתי אותו במהירות, לפני שתהיה לו הזדמנות לחזור למכונית שלו.‬
‫אני מניח שזה יהיה די מהיר.‬
‫נתייק את זה תחת "בשלבי עבודה".‬
‫יש משהו בזה.‬
‫- נכון שיש? בבקתה. - לא, הבקתה לא שווה כלום.‬
‫אני יכולה לפתות את לוגן.‬
‫אן תגלה ותתרגז נורא, כמובן.‬
‫היא תזרוק אותו ותגיד, "אני מתגעגעת לאקס שלי.‬
‫"הוא היה נחמד וחמוד,‬
‫"היינו ביחד שש שנים והוא לא בגד בי כלל."‬
‫זה נכון, לא בגדתי.‬
‫והיו לי הזדמנויות.‬
‫הבחורה מהניקוי היבש נדלקה עליי.‬
‫עד שהיא מתה מסיבות טבעיות.‬
‫אבל את באמת חושבת שתצליחי לפתות את לוגן?‬
‫אני לא רוצה להשוויץ, אבל בתיכון,‬
‫פעם נישקתי את המורה שלי להתעמלות שהיה נשוי,‬
‫ואשתו הייתה ממש חתיכה, אז...‬
‫אוי, לא.‬
‫וזה היה עניין שלם.‬
‫בואי נדלג על זה.‬
‫טוב, ואז אני יכול...‬
‫אוכל לגנוב את ג'יני מנואה.‬
‫מה? למה את צוחקת?‬
‫אני חושבת שלא צחקתי.‬
‫את חושבת שאני לא מסוגל?‬
‫ראית את נואה? איך הוא נראה?‬
‫- כן. - טוב.‬
‫כן, הוא גבר בעל יופי קלאסי,‬
‫אבל אני מציע הרבה.‬
‫אני חושבת שאתה מישהו‬
‫שאפשר להתאהב בו עמוקות.‬
‫- תודה. - אבל זה איטי יותר.‬
‫במשך חמישה או שישה חודשים.‬
‫טוב.‬
‫או שנה. שנתיים, גג.‬
‫את קולטת שהמספר עולה?‬
‫אני חושבת שלא תפתה את ג'יני.‬
‫- הבהרת את זה היטב. - אבל אני חושבת‬
‫שתוכל להיות חבר של נואה.‬
‫אני יכול לעשות את זה.‬
‫אנשים אוהבים להיות חברים שלי. אני חביב מאוד.‬
‫במכללה, כל הבנות אמרו,‬
‫- "אתה כזה חבר טוב". - אוי, לעזאזל.‬
‫אבל העניין הוא שאנשים אוהבים להיות חברים שלי.‬
‫- נכון. - אוכל להשפיע עליו.‬
‫בדיוק, תשפיע עליו,‬
‫תגרום לו להבין שג'יני לא כזו מציאה.‬
‫היא לא כזו מציאה.‬
‫ושאני הפספוס הגדול שלו.‬
‫את באמת חושבת שזה אפשרי?‬
‫- אכן, כן. - אני בעניין אם את בעניין.‬
‫אני אפתה את לוגן, אתה תפתה את נואה לחברות,‬
‫- ונחזיר לעצמנו את האנשים שלנו. - סבבה. סגרנו.‬
‫תראי אותנו. זה כמו "משחקי פיתוי".‬
‫רק סקסי יותר.‬
‫איך זה סקסי יותר?‬
‫זה לא.‬
‫חטיבת הביניים אנדרוז‬
‫סטיבן, ננסה פילטר כחול, ג'ו. כמו "הטנגו האחרון בפריז".‬
‫תודה.‬
‫סטף, חשבתי על טורקיז יותר.‬
‫השתמשת בגוון ביצת אדום חזה.‬
‫אני יודע שאתם בני 12, אבל צריך להתאפס.‬
‫היי, אני במקום הנכון?‬
‫- באת להתנדב? - נכון.‬
‫- היי, אני אמה. - היי, לוגן.‬
‫היי.‬
‫איזה מהילדים שלך?‬
‫אה, לא. אני צעירה מדי, ורווקה.‬
‫הבנתי.‬
‫וראיתי את הפוסט שלך באינטרנט,‬
‫למרבה הפליאה, הופעתי ב"חנות קטנה ומטריפה" בתיכון.‬
‫- אין מצב. מה את אומרת. - לפני שנים.‬
‫- את מי גילמת? - תנחש.‬
‫אודרי.‬
‫- כן. - ידעתי.‬
‫ופשוט חשבתי שאקח סיכון.‬
‫ובמסגרת הסיכון אנסה לתרום בחזרה לקהילה.‬
‫וזה היה בערך הכיוון שלי...‬
‫אבל בנוסף, אם זה מוזר, אם אני תימהונית,‬
‫לפעמים אני אימפולסיבית וספונטנית...‬
‫לא. זה ממש לא מוזר.‬
‫זה ראוי להערכה.‬
‫תודה. זה נדיב מאוד.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫אני הבמאי.‬
‫אלוהים, אני מרגישה ממש... זה...‬
‫זו שנת ההוראה הראשונה שלי.‬
‫השתתפתי לפני כן בתיאטרון ניסיוני בניו יורק.‬
‫- בעיר ניו יורק? - כן, בתפוח הגדול.‬
‫היי! הצבע נועד לריסוס. לא להרחה.‬
‫- אוי, חגיגה. - הילדים האלה.‬
‫אני צריך לטפל בזה. אולי נעבור לצוות "פאפיה מאשה".‬
‫- מקסים. - זה בצרפתית.‬
‫- כן, שמעתי. - נפלא שאת פה, אמה.‬
‫חבר'ה, בחייכם. דיברנו על זה.‬
‫אני באמת עובדת עם עיסת נייר.‬
‫היי, גבר. פיטר?‬
‫- כן. - היי. נואה.‬
‫נעים להכיר אותך.‬
‫וואו. יש לך לחיצת יד חזקה.‬
‫אנחנו נחזק אותך.‬
‫- מוכן? - בטח.‬
‫יופי. בוא נלך למשרד שלי.‬
‫אנחנו נפשיט אותך, נצלם תמונות "לפני".‬
‫טוב... רגע, מה נעשה?‬
‫טוב, אתה מוכן?‬
‫תוריד את החולצה.‬
‫- אני מעדיף שלא. - קדימה. תוריד.‬
‫אולי רק אתאר לך את המצב.‬
‫תשמע מה, גם אני אפשוט את שלי.‬
‫זה לא יעזור לי בכלל.‬
‫- אתה מצחיק. - כן.‬
‫בוא נדבר על כל דבר, חוץ מהגוף שלי כרגע.‬
‫- מי זו שכאן? - זאת חברה שלי, ג'יני.‬
‫כן? ידידה או...‬
‫- לא. חברה. - חברה?‬
‫והתינוק שלה, פומגרנט.‬
‫- הזדמנות אחרונה לפני האימון. קדימה. - לא אפשוט חולצה.‬
‫- נצלם בכל זאת. אחת... - אני לכוד.‬
‫- זהו זה. - אני לא אוהב את זה.‬
‫שהברכיים יהיו מעל כפות הרגליים.‬
‫איפה הן יכולות להיות?‬
‫אתה וג'יני ביחד כבר הרבה זמן, או מה הסיפור שלכם?‬
‫לא. הייתי בקשר רציני, ואני לא יודע...‬
‫זה היה די מפתיע, אבל...‬
‫- תמשיך לדחוף. - טוב,‬
‫אז זה רק קשר חסר משמעות להתאוששות.‬
‫לא, זה יותר... אני לא יודע.‬
‫אנחנו מכירים כבר זמן מה, והיה מעין קליק.‬
‫- מה זה היה? באמת? - טוב.‬
‫אבל כן, היא טיפוס שאוכל ללכת איתו עד הסוף.‬
‫מה עם האקסית שלך?‬
‫דמיינת שאתה הולך איתה עד הסוף?‬
‫לא בדיוק.‬
‫היא נהדרת. ממש מצחיקה.‬
‫היא הייתה מצחיקה? אתה רואה? חשוב לזכור דברים כאלה.‬
‫היא לא הייתה מסוגלת להתאפס על עצמה.‬
‫- היא לא... - זה מבאס.‬
‫קדימה. כן, תדחוף. תדחוף מהמרכז שלך, מבפנים.‬
‫כוח הכבידה משתלט.‬
‫- אני יורד ישר למטה. - כן.‬
‫לנופף.‬
‫לשנות את הקצב. אז יחיד.‬
‫שככה יהיה לי טוב, על מה אתה מסתכל?‬
‫אימא של מי את?‬
‫- של אף אחד. - אז למה את פה?‬
‫את סוטה או משהו?‬
‫לא, אני לא.‬
‫אני פה כי אני אוהבת מחזות זמר. למה אתה פה, שוטר בילוש?‬
‫עבודה בריתוק.‬
‫מה עשית?‬
‫- שמתי את הגרביל הכיתתי במערבל. - אלוהים!‬
‫לא באמת.‬
‫הברזתי ממדעים במשך שבוע.‬
‫ומכריחים אותך להכין את הצמח הזה?‬
‫מערכת החינוך במדינה במצב רע.‬
‫כל דיירי סקיד רואו, בואו לקחת כובעים וצעיפים.‬
‫יפה.‬
‫יש הרבה.‬
‫- יותר לאט. - היי.‬
‫מה הסיפור שלה?‬
‫זו מיס ריברה. היא המורה לספרות.‬
‫מכינה את התלבושות להצגה כי היא מזדיינת עם מר סנטוס.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫טרוור, אל תקמץ בדבק בבקשה. תודה.‬
‫כן, טרוור, אל תקמץ בדבק.‬
‫אני צריך חמש דקות הפסקה.‬
‫- היי, לוגן. - כן?‬
‫אני עושה את זה נכון? כי אני מרגישה שזה רטוב מאוד.‬
‫אני חושב שאת צריכה לקחת שתי אצבעות. ככה.‬
‫ואז פשוט לסחוט את זה.‬
‫- תודה. - כן.‬
‫אני חושבת שלא הכרנו. שלום.‬
‫אמה, זו אן.‬
‫היא אחת מהמורות לספרות וגבירת התלבושות שלנו.‬
‫והגבירה של ליבי.‬
‫זו אמה.‬
‫היא באה לעזור למרות שאין לה ילד.‬
‫- נכון שזה מגניב? - זה בהחלט משהו.‬
‫אבל מי לא תרצה לעזור במחזמר בית ספרי. איזה כיף.‬
‫כיף? זה יותר מסתם כיף.‬
‫זה דווקא עוצמתי מאוד, הייתי אומרת. זה רציני.‬
‫אתה חושף את המוחות הצעירים לכוחו של התיאטרון.‬
‫כן. לזה התכוונתי.‬
‫אתה יודע כמה ההצגה רצינית בעיניי.‬
‫כן. מצטער. את צודקת.‬
‫אני טיפה מתוח.‬
‫אולי הייתי צריך להעלות את "איש המוזיקה".‬
‫תפסיק.‬
‫אני אוהבת שאתה מותח את הגבול.‬
‫אולי נפתח בקבוק ברולו ונדבר על זה הערב.‬
‫- אשמח. - טוב.‬
‫הם נראו ממש דלוקים זה על זה, אבל במעין צורה‬
‫שהם עלולים גם לרצוח זה את זה.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫התנדבתי לעוד כמה חזרות.‬
‫אני באמת חושבת שאצליח להפריד ביניהם במהרה.‬
‫נחמד. אז איך הוא?‬
‫- לוגן כבד. - באמת?‬
‫כאילו, "אתה מביים בעצם הצגה בחטיבת ביניים, אדוני.‬
‫"לא הפקה של..."‬
‫לא עולה בדעתך מחזה מפואר?‬
‫הסרט "טיטאניק" מבוסס על מחזה?‬
‫- הוא מבוסס על אונייה. - כן, אני לא...‬
‫- תספר לי על נואה. - כן.‬
‫אני מבין למה את מחבבת אותו. הוא נראה כמו גיבור-על.‬
‫הוא מקסים...‬
‫כל זה ידוע לי. לכן אני מנסה...‬
‫אני רק רוצה לדעת...‬
‫הוא אמר שהוא מתגעגע אליי או משהו כזה?‬
‫את יודעת מה הוא אמר?‬
‫הוא אמר שאף אחד לא הצחיק אותו כמוך.‬
‫בצורה חיובית מאוד.‬
‫- מצחיקונת. - הייתי מתמקד בחיובי...‬
‫אלוהים. זה ממש טוב.‬
‫טוב, אל תיבהלי.‬
‫אבל אני סבור שאנשים עושים סקס בדירה שלך.‬
‫אני שותפה לסברה שלך.‬
‫- מה זה? - השותפים שלי.‬
‫- על מה את מדברת? את גרה עם זוג? - נכון.‬
‫אני גרה עם זוג סטודנטים תפרנים ומאוהבים.‬
‫ואני לא יכולה לממן את כל הבית הזה לבד.‬
‫שקלת לשכור דירה קטנה יותר רק שלך?‬
‫לפעמים.‬
‫אני מרגיש שאנחנו היחידים בעולם כרגע.‬
‫לא התכוונתי לגור פה כל כך הרבה זמן.‬
‫עברתי הנה בשנה ב' במכללה. התכוונתי לעזוב בסיום הלימודים.‬
‫ואז אבא שלי שוב חלה, אז לקחתי הפסקה של סמסטר...‬
‫סליחה, לא ידעתי שאבא שלך חולה.‬
‫הוא היה חולה. היה לו סרטן במשך רוב חיי.‬
‫איזו הרגשה נעימה.‬
‫ואז הוא מת.‬
‫אלוהים.‬
‫אלוהים! הינה האהבה שלי באה.‬
‫- איפה תרצי את האהבה שלי? - אלוהים! בכל מקום!‬
‫אלוהים!‬
‫זה נשמע כמו הסיומת.‬
‫- כן. - מה קרה אחר כך?‬
‫לא רצית לחזור לסיים את הלימודים?‬
‫כן, רציתי. אבל חשבתי שאגלה‬
‫מה אני רוצה לעשות בחיים, וכנראה מעולם לא גיליתי.‬
‫- לא ידעתי שאתם בבית. - לא ידענו שיש לנו קהל.‬
‫לא שמעתי כלום. ואת?‬
‫- מתי? - לא שמעתי כלום.‬
‫רק כרסמנו לנו פה.‬
‫נלך לשתות מים.‬
‫אז אלה החבריה.‬
‫כן, הגיע הזמן לעבור.‬
‫לדחוף.‬
‫חמש, שש...‬
‫שבע, שש...‬
‫ספרי מחזות מפוארים‬
‫"אתגר לשחקן"‬
‫בצע הזמנה‬
‫אוטה האגן מחברת "כבוד למשחק"‬
‫- אלוהים. סליחה. - בחיי.‬
‫לא, אעזור לך עם זה.‬
‫ספר מעולה.‬
‫כן. הוא מהחביבים עליי.‬
‫שלא תשתגע לי, חבוב.‬
‫שתיים, אחת. סיימת. כן!‬
‫עוקבת‬
‫שיט! הוא עקב אחרייך?‬
‫אשר‬
‫כן!‬
‫יפה, אחי.‬
‫מצבך מעולה.‬
‫- בסדר. - קדימה, תמשיך להתאמץ.‬
‫עשית את זה! שבע דקות. יפה.‬
‫תודה, גבר! בחיים לא הייתי עושה את זה בלעדיך. תודה רבה.‬
‫- רק האמנתי בך, אחי. - כן.‬
‫מה המרחק לחנות המאפים של החברה שלך?‬
‫אשמח לטעום את הקיש הבריא שהזכרת.‬
‫רעיון טוב. צריך לתדלק את הגוף הזה.‬
‫כן, בוא נתדלק.‬
‫יש רק עוד חמישה או שישה ק"מ. קדימה, בוא נלך.‬
‫ברגל?‬
‫פתאום סימור נכנס לתוכי...‬
‫לא יכול להיות שזה נכון.‬
‫היי, גבר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן. אבא שלי היה אמור לאסוף אותי. אבל הוא כנראה שכח.‬
‫באסה.‬
‫אני יכולה להסיע אותך הביתה.‬
‫טוב.‬
‫רק שיהיה ברור, אני אדם בטוח.‬
‫לרוב אסור להיכנס למכונית עם סתם מבוגר.‬
‫במיוחד אם הוא אומר לך שהוא בטוח. לרוב זה בדיוק ההפך.‬
‫מסיבת הפיג'מות הראשונה שלי עם בנים ובנות‬
‫הייתה בבית של חברתי שרה.‬
‫ואיזה ילד, ג'ונתן, הביא כל מיני סרטי וידאו,‬
‫והקרינו סרט מפחיד ממש.‬
‫נאלצתי להתקשר לאימא שלי‬
‫ולהגיד לה שהיא שכחה לקחת אותי לאורתודנט.‬
‫אבל השעה הייתה 21:30... מה אתה עושה?‬
‫- רוצה סיגריה? - לא, אני לא רוצה סיגריה.‬
‫ולמה יש לך בכלל סיגריות? אתה לא בן איזה תשע?‬
‫לא, אני בכיתה ז'. אני בן 12.‬
‫את טיפשה?‬
‫טוב. אתה יודע מה?‬
‫אני מבינה שקשה להיות ילד.‬
‫זה באמת מובן לי. אתה שמנוני, אתה חרמן.‬
‫אני לא שמנוני. את שמנונית.‬
‫רק אגיד לך שאני לא מכירה אותך היטב,‬
‫אבל אני חשה שהגישה שלך, של "נמאס לי מהעולם",‬
‫היא טיפה יותר מכעס נורמלי של טרום גיל ההתבגרות?‬
‫מה יש?‬
‫אבא שלי מנהל רומן.‬
‫עם מידען בשם ברוס.‬
‫תן לי לנחש. הילדים הסתומים בכיתה שלך‬
‫לועגים עליך כי יש לך אבא גיי?‬
‫לא, אבא שלי תמיד היה גיי.‬
‫- כן. - הוא בגד באבא השני שלי.‬
‫כמובן.‬
‫הוא מנסה לנהל איתי שיחות עמוקות בנושא, אבל אני חושב,‬
‫"לך תזדיין, אבא. אולי תלך לעשות מציצה לברוס?"‬
‫טוב. קודם כול, לא עושים מציצות...‬
‫לא.‬
‫זה מורכב מאוד להתאהב.‬
‫ואם אבא שלך באמת אוהב את ברוס הזה, אז...‬
‫את לא תביני.‬
‫אבא שלך בטח אוהב לעשות סקס עם אימא שלך.‬
‫אבא שלי מת,‬
‫כך שאין לו הרבה סקס עם אף אחת בימינו.‬
‫חוץ ממלאכים, אולי.‬
‫אם יש לו מזל.‬
‫אני מצטער.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני יכולה לגלות לך סוד קטן על בגרות?‬
‫כולנו רק מעמידים פנים שאנחנו יודעים מה אנחנו עושים,‬
‫ואנחנו מקווים שלא נפשל יותר מדי,‬
‫ואנחנו מרגישים ממש מחורבן כשמפשלים.‬
‫אז...‬
‫אולי תבוא לקראת האבא הגיי שלך,‬
‫ואולי תנסה לדבר איתו.‬
‫- זה הרחוב שלי. - טוב.‬
‫אבל את יכולה להמשיך לנסוע עוד קצת?‬
‫כן!‬
‫עבודה טובה, אחי!‬
‫אלוהים.‬
‫זה היה הרבה יותר רחוק ממה שאמרת.‬
‫והוספתי פאי קרם שוקולד קטן, רק בשבילך.‬
‫היי.‬
‫שלום, מותק.‬
‫את נראית טוב.‬
‫תודה.‬
‫זה פיטר, הלקוח החדש שלי. וגם החבר החדש שלי.‬
‫נחמד. היי, אני ג'יני.‬
‫- נעים להכיר. - גם אותך.‬
‫היינו באזור,‬
‫חשבנו לטעום קיש קטוגני.‬
‫אני חייב לאכול עכשיו,‬
‫כי הוא מנסה להפוך את הגוף שלי מאקטומורף ל"מגה-מורף".‬
‫מזומורף.‬
‫מזומורף. טוב.‬
‫תרצו לשבת ואביא לכם משהו?‬
‫- בטח. - תודה.‬
‫אחי.‬
‫- ריצה רצינית. - אתה תהיה בסדר?‬
‫לא.‬
‫- זה מקום ממש נחמד. - כן.‬
‫בסדר. הינה לכם.‬
‫זה תרד עם גרוייר ובצק מקמח שקדים.‬
‫אלוהים. טוב, זה נראה מדהים. אני הולך...‬
‫- את טוענת שזה בריא לי? - כן, אדוני.‬
‫אני לא מאמין.‬
‫תודה. נפלא להכיר אותך, פיטר, אבל עליי לחזור לעבודה.‬
‫נעים להכיר גם אותך.‬
‫וואו. כן, היא מרשימה, מה?‬
‫מה איתך? יש לך חברה?‬
‫הייתה לי, במשך זמן רב.‬
‫אבל היא די סיימה את הקשר איתי לאחרונה.‬
‫אני מצטער. אתה בסדר?‬
‫לא ממש.‬
‫לא ציפיתי לזה, כך שזו הסתגלות משמעותית, כנראה.‬
‫- כן, זה מבאס. - תודה.‬
‫אתה יודע מה אומרים, צריך לעלות בחזרה על הכוס.‬
‫חשבתי שאמרת "כוס".‬
‫כן. לעלות בחזרה על הכוס.‬
‫לא...‬
‫הביטוי הוא "סוס". "לעלות בחזרה על הסוס".‬
‫לא.‬
‫אכן, כן.‬
‫למה לך לזיין סוס?‬
‫נמשיך הלאה. אבל אני מבין אותך.‬
‫כן, גם אני חושב שזה ביטוי ישן יותר.‬
‫אני לא יודע. אני לא מוכן לכל זה.‬
‫אלא... אני לא יודע איך תרגיש לגבי זה,‬
‫אולי אתה ואני נוכל לצאת מתישהו.‬
‫כי אתה בטח אחלה בתור מספר שתיים.‬
‫- אני מספר שתיים מעולה. - כן!‬
‫היית פעם ב"היילו"?‬
‫לא. מה זה?‬
‫אקח אותך, אחי. יהיה אדיר. חבר שלי מנהל את המקום.‬
‫הוא לגמרי יסדר לנו בקבוקי משקה.‬
‫זה מועדון? זה יהיה נחמד. לא הייתי במועדון... אי פעם?‬
‫היו לי שם כמה לילות פרועים בעצמי.‬
‫- עם מי? אתה והאקסית? - כן, נשארנו עד לסגירה.‬
‫היו לכם זמנים טובים. מגניב.‬
‫- מותק. - כן?‬
‫בא לך לבוא איתנו ל"היילו" בסופ"ש?‬
‫לא, בשום אופן.‬
‫אני צריכה מקלחת רק מהמחשבה על המקום הזה.‬
‫אבל תלכו אתם. שיהיה לכם ערב בנים.‬
‫נו. ערב בנים.‬
‫- כן. - ככה חשבתי.‬
‫אחרי זה כדאי שנרוץ בחזרה למכון הכושר.‬
‫אין מצב.‬
‫אני מניח שאהיה בליין מועדונים עכשיו.‬
‫יחסית למועדון לילה דוחה, המקום הזה דווקא כיפי להדהים.‬
‫כן?‬
‫כן, נהגנו להיות שני האחרונים ברחבת הריקודים.‬
‫את יודעת מה מצחיק? הוא אמר משהו דומה.‬
‫כן, שאתם נשארתם עד הסגירה או משהו כזה.‬
‫- באמת? - כן. לדעתי זה יעבוד.‬
‫זה בטח מה שהוא צריך כדי להבין כמה הוא מתגעגע אלייך.‬
‫והשמלה הזאת בפירוש תגרום ללוגן להבין‬
‫שהוא רוצה לצאת איתי אחרי החזרה, לשתות ולהתמזמז.‬
‫אבל אן לא תהיה בחזרה הזאת?‬
‫לא. יש לה אספת הורים.‬
‫תראי אותך. עבודה טובה.‬
‫כן, גבר, אני פסיכית.‬
‫וואו.‬
‫מה?‬
‫שום דבר. את נראית ממש טוב. זה נראה נהדר.‬
‫כלומר, את נראית נהדר.‬
‫אני יודעת.‬
‫מה דעתנו על זה? זה משדר "ערב במועדון"?‬
‫אתה נראה כמו קאטוומן.‬
‫מי אוהב רום-צימוקים?‬
‫אף אחד. אני לא יודעת. צימוק? תשים צימוקים בגלידה?‬
‫את בסדר? לעזור לך עם זה?‬
‫- הינה. - תודה.‬
‫יש פה שולחן נחמד, גברת. מצאתי מקום מושלם בשבילך.‬
‫תראי. יש לנו אור טבעי טוב. אנחנו רחוקים מהחוליגנים.‬
‫תראי אותם פה. תוכלי להתענג מהממתקים לעיניים כשאת אוכלת.‬
‫- בבקשה. - תודה.‬
‫- לא מואר לך מדי? את בסדר? - כן.‬
‫איזה צעיר יוצא דופן אתה.‬
‫הלכתי על "מקסים", אבל אקבל "יוצא דופן".‬
‫- תיהני מארוחת הצוהריים שלך. - תודה.‬
‫הצלת אותה מרוכבי הסקייטבורד.‬
‫הצלתי אותה מחוליגנים רעים ברחוב.‬
‫- חמוד. - לא יודע. אני אוהב זקנים.‬
‫אוי, נו.‬
‫שזה אירוני ביותר, כי אני מתפרנס מעזרה לתאגיד מרושע‬
‫להרוויח מיליונים מהרעבה‬
‫של קשישים חמודים וחסרי ישע. זה הקטע שלי.‬
‫למה אתה עובד שם אם אתה שונא את זה כל כך?‬
‫זה היה אמור להיות זמני.‬
‫יש לי תואר שני בבריאות הציבור, והתכוונתי לחולל מהפכה‬
‫בטיפול של הארץ בקשישים.‬
‫במקום זה לקחתי את העבודה הראשונה שהוצעה לי‬
‫ופשוט נשארתי, כי השתפנתי מדי לאבד את המשכורת הנוחה והתנאים הטובים.‬
‫סליחה. חכה רגע.‬
‫חלום חייך היה לחולל מהפכה בטיפול שלנו בזקנים?‬
‫שני ההורים שלי עבדו כל הזמן.‬
‫זה תקע אותי בבית האבות של סבתי אחרי הלימודים,‬
‫והיה לנו כיף אבל היה עצוב שם.‬
‫זה היה בניין מכוער בעל ריח משונה,‬
‫שהיו בו אנשים זקנים עם סיפורים מדהימים והמון חוכמה.‬
‫הם אוכלים אוכל מחריד, צופים בסרטים גרועים בכבלים ומחכים למות.‬
‫אלוהים!‬
‫אני יודע. לכן החלטתי שיום אחד אפתח בית אבות משלי.‬
‫מקום שיהיה שווה לכל נפש ונוח,‬
‫אבל מקום שתרצי להתעורר בו בכל יום.‬
‫זה ממש מתוק וממש מוזר.‬
‫אני לא יודע אם את צוחקת עליי.‬
‫אני לא. מצא חן בעיניי. אני אוהבת את החלום שלך.‬
‫אלא שלא עשיתי את זה.‬
‫נהפכתי לחלק מהבעיה.‬
‫אן צדקה. אני תקוע. לא פלא שהיא נפרדה ממני.‬
‫פיטר, די! תפסיק! אתה מציאה רצינית.‬
‫כן? אני מאמין שאמרת שאני טיפוס שאפשר להתאהב בו‬
‫לאט אחרי כמה שנים. זה היה 100 שנים?‬
‫זה הטיפוס הכי שווה, אידיוט. כל אחד יכול להיות זיון ללילה.‬
‫אבל הבערה האיטית שחודרת מתחת לעור? זה הרבה יותר נדיר.‬
‫זה האיש של מסכת החמצן בטיסה.‬
‫טוב.‬
‫אז תלך להשיג אותה. תציע לה לצאת.‬
‫את חושבת שיש לי סיכוי?‬
‫אל תשקיע יותר מדי מחשבה. לדעתי אין לך הרבה זמן.‬
‫זו בשורה טובה.‬
‫אנחנו צריכים תוכנית.‬
‫- לוגן. חזרה גנרלית שמחה לך. - היי.‬
‫אמה. תודה לאל שאת פה. אני צריך טובה ענקית.‬
‫כל דבר.‬
‫אודרי ואחד מהתאורנים שלנו התמזמזו.‬
‫כן, והם הדביקו זה את זה בשעורה.‬
‫כן. אז היא בבית, מטפלת בזה.‬
‫זאת החזרה היחידה שלנו עם תזמורת.‬
‫את ראית את ההעמדה המון פעמים. גילמת אותה בתיכון.‬
‫תוכלי להחליף אותה, בבקשה.‬
‫לא, לא, לא.‬
‫בבקשה. זה רק בשביל התזמון המוזיקלי.‬
‫את יכולה גם להחזיק תסריט. יהיה כיף.‬
‫אני מניחה...‬
‫יש. טוב. התלבושת מאחורי הקלעים. את מצילה את חיי. תודה.‬
‫תלבושת?‬
‫לכל הרוחות! בחיים לא הייתי במקום הזה.‬
‫זה אדיר, גבר.‬
‫אני לא מאמין שג'יני לא בעניין. אתה מוכן לוותר על זה?‬
‫להוריד בקבוקים עם הבנים, להתחכך בחתיכות?‬
‫אחי, זה פגז.‬
‫אל תבזבז את זה עליי. צריך להכיר לך כמה בנות.‬
‫- היי. - קיבלת שוט?‬
‫כן?‬
‫לא! טוב. בסדר.‬
‫היי! לחיים!‬
‫מה ה... בסדר.‬
‫ושלום.‬
‫אלה מרגעי הבגרות שבהם קולטים‬
‫שאין מושג מה קורה בחיים?‬
‫טוב. כן.‬
‫התקשרתי לאבא שלי. זה היה בסדר.‬
‫טרוור, זה נפלא.‬
‫הוא שאל אם נוכל לאכול ביחד. אבל אמר שאם אני עוד לא מוכן, זה בסדר.‬
‫אני חושב שארשה לו לקחת אותי ל"אוליב גרדן" בערב רביולי.‬
‫ועוד איך תרשה לו.‬
‫שיט, אני צריך ללכת להזיז את הצמח המזדיין.‬
‫נואה‬
‫מה? שלום לך, איש זר.‬
‫הלו? נואה?‬
‫- אל תיתנו לו את זה! - תצלם!‬
‫נואה? הלו?‬
‫אמה?‬
‫אני חושב שהוא צילם.‬
‫- אמה? - נואה?‬
‫היי, את שומעת אותי?‬
‫מה?‬
‫אני מצטער. כנראה חייגתי אלייך מהכיס כשרקדתי.‬
‫זה ממש... אני חושבת שעניתי מהכיס. אני בסעודה.‬
‫מגניב!‬
‫אפשר לקבל הפעם את הקוקטייל המיוחד?‬
‫סליחה. יש פה מומחה לקוקטיילים, וזה ממש מפואר.‬
‫מגניב ונשמע כיפי.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני בסדר. מצבי ממש טוב.‬
‫מעולה.‬
‫אני צריך לסגור. כדאי שנדבר בקרוב.‬
‫כן, אשמח.‬
‫טוב.‬
‫תרצה לקבוע שעה או... הלו?‬
‫את בסדר?‬
‫תתעסק בעניינים שלך, אריק.‬
‫- אודרי, זה הסימן שלך! - טוב.‬
‫פשוט...‬
‫אתם... מישהו... טוב.‬
‫כדאי שאני... טוב.‬
‫זה הסיוט של אנשים, פשוטו כמשמעו.‬
‫תרימי את ראשך‬
‫אוי...‬
‫תשטפי את המסקרה‬
‫הינה, קחי ממני טישו‬
‫תנגבי את השפתון‬
‫תראי לי את פנייך‬
‫צחים כמו הבוקר‬
‫אני יודע שהמצב היה רע‬
‫אבל עכשיו הוא בסדר‬
‫אני לא עומדת בזה.‬
‫פתאום סימור‬
‫עומד לצידך‬
‫את לא צריכה איפור‬
‫את לא צריכה להעמיד פנים‬
‫פתאום סימור‬
‫כאן כדי לספק לך‬
‫הבנה מתוקה‬
‫אני אשיר את זה?‬
‫סימור חבר שלך‬
‫איש מעולם לא נהג בי באדיבות‬
‫אבא עזב מוקדם אימא הייתה ענייה‬
‫עצוב.‬
‫הכרתי גבר והלכתי אחריו בעיניים עצומות‬
‫הוא נקש באצבעותיו אני אמרתי, "בטח"‬
‫פתאום סימור‬
‫עומד לצידי‬
‫הוא לא מחלק לי הוראות‬
‫הוא לא מתנשא‬
‫פתאום סימור‬
‫כאן כדי לספק לי‬
‫הבנה מתוקה‬
‫סימור חבר שלי‬
‫תגידי לי שההרגשה הזו תימשך לעד‬
‫תגידי לי שהזמנים הרעים נשטפו לגמרי‬
‫תבין בבקשה שזה עדיין מוזר ומפחיד‬
‫ללוזרית כמוני קשה כל כך לומר‬
‫פתאום סימור‬
‫הוא טיהר אותי‬
‫הוא טיהר אותך‬
‫פתאום סימור‬
‫הראה לי שאני מסוגלת‬
‫כן, את מסוגלת‬
‫ללמוד להיות יותר‬
‫- הילדה שבתוכי - הילדה שבתוכי‬
‫בהבנה מתוקה‬
‫סימור‬
‫- הגבר שלי... - הגבר שלך...‬
‫כנראה הייתי זקוקה לזה ממש.‬
‫טוב, וואו! בואו נצא כולנו לחמש דקות הפסקה.‬
‫טוב.‬
‫אמה, זה היה...‬
‫ממש מוזר. בהחלט לא מה שביקשת.‬
‫התכוונתי לומר שזו פרשנות עוצמתית להדהים.‬
‫- כן? - כן.‬
‫את מתעלת את כל הכאב והפגיעות של אודרי.‬
‫זה היה יפהפה.‬
‫תודה רבה לך.‬
‫תרצה לצאת לשתות אחר כך? לחגוג את היופי שלי?‬
‫בהחלט. אשמח.‬
‫וואו. נהדר.‬
‫תני לי לסמס לאן. אולי היא תרצה להצטרף.‬
‫כן, טוב, היא לא השתתפה בקטע שהייתי יפה בו. לעזאזל.‬
‫אכפת לכן אם אקח את זה? אגנוב את הכיסא שלכן.‬
‫אלוהים, אני מת על המקום הזה. הוא מטורף. אני מרגיש איטלקי או משהו.‬
‫כן. אתה כזה חמוד.‬
‫תפסיקי.‬
‫לא, אתה מזכיר לי את הגרביל המצויר המזמר הקטן.‬
‫איך קוראים לו?‬
‫אלווין הצ'יפמאנק?‬
‫- כן! - בסדר.‬
‫אני מתה על הקטנצ'יק הזה.‬
‫הבקבוק הזה גמור. שנזמין עוד אחד?‬
‫לא, זה מקום עלוב. בואו נלך מכאן.‬
‫טוב. תגיעו הביתה בשלום. היה נעים להכיר אתכן.‬
‫היא התכוונה לכולנו! כן, אפשר ללכת אלינו.‬
‫כן, זה נשמע כיף. תני לי לדבר על זה עם החבר שלי.‬
‫- טוב. - טוב.‬
‫קחי את החפצים שלך.‬
‫- מה? - אתה חייב ללכת.‬
‫אני חייב ללכת. על מה אתה מדבר? תבוא איתי?‬
‫אני לא יכול. לא כדאי.‬
‫- למה לא? - אתה יודע, ג'יני...‬
‫הבטחת להיות מספר שתיים שלי. אני לא יכול ללכת לבד.‬
‫לא אתן לך לעשות משהו טיפשי.‬
‫אני צריך את מספר שתיים שלי. נכון?‬
‫אעשה את זה בשבילך. בוא נלך.‬
‫- אנחנו באים! - אבל אתנהג יפה!‬
‫כן. אתה מר התנהגות יפה.‬
‫הינה הוא בא!‬
‫אחרי "ורג'יניה וולף", אנחנו מתכננים לטוס לאירופה.‬
‫אני מתה ללמוד קומדיה דל'ארטה בפירנצה.‬
‫- כן! אני מת על פירנצה. - כן.‬
‫איזו הגייה יפה.‬
‫- האוכל. היין. - כן.‬
‫הנשים... רק למראה, כמובן.‬
‫היא נהיית טיפה קנאית.‬
‫מה? אני לא נהיית קנאית.‬
‫אמרתי קנאית? לא, התכוונתי...‬
‫אני עושה חיים משוגעים אתכם.‬
‫גם אני.‬
‫חכו רגע בזמן שאמזוג לעצמי אומץ נוזלי פה.‬
‫אבל... סליחה, אני...‬
‫טוב, שניכם, בעיניי...‬
‫מושכים להדהים.‬
‫ותהיתי איך תרגישו‬
‫אם אני לפעמים אולי...‬
‫אצטרף אליכם במיטה.‬
‫- וואו. - וואו.‬
‫קודם כול, תודה ששיתפת בזה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫- למען הכנות, ציפיתי לזה. - באמת?‬
‫כן. אני בהחלט פתוח לזה.‬
‫היו לי לא מעט שלשיות בעבר וזיכרונות נהדרים.‬
‫אבל, אן, מה את חושבת?‬
‫מה אני חושבת?‬
‫את תמיד אומרת שאת רוצה לחקור אזורים חדשים בעצמך, אז...‬
‫- נכון? - לא. אני רוצה.‬
‫אתה צודק. דיברנו על זה, כך שאני רוצה.‬
‫אבל לא הלילה, כי לא התגלחתי או משהו.‬
‫יופי. מה לגבי סוף השבוע הבא?‬
‫ערב הפתיחה של המחזמר? אפשר לחגוג.‬
‫לחגוג, כן.‬
‫כן, בטח, בואו נעשה כולנו סקס כדי לחגוג לחיי תלמידי חטיבת הביניים.‬
‫כאן אנחנו גרות.‬
‫תרצה לבוא לשבת איתנו? בוא.‬
‫אני פשוט אעמוד. אמתח קצת.‬
‫- אנחנו לא נושכות. - אלא אם תרצה.‬
‫זה בית ממש נחמד.‬
‫תזכירי לי, מה העבודה שלך?‬
‫קלואי מעצבת בגדים, טיילור ואני עובדות ביח"ץ.‬
‫מי רוצה שוטים?‬
‫כדאי שנשתה ביחד.‬
‫- טוב, בטח. - בסדר. טוב.‬
‫לחיי החברים החתיכים החדשים שלנו.‬
‫בסדר. אני מניח שאלה אנחנו.‬
‫טוק טוק, בני זונות!‬
‫אלוהים, הזמנת את ג'ייס והחבר'ה?‬
‫יש לו סמים.‬
‫- יש, הגעתם! - הגענו! כן!‬
‫מי הזקנים?‬
‫אלה מטריפים. השגתי אותם מהאבא החורג של אחי.‬
‫- כן, אדוני. - כן.‬
‫- אז האבא החורג שלך? - לא.‬
‫טוב, תיהנו.‬
‫- לקחת פעם סמים? - לא מאז פסטיבל המוזיקה.‬
‫- קח את זה. - קדימה!‬
‫בואו נלך לרקוד!‬
‫על החיים ועל המוות.‬
‫- קדימה. - בסדר.‬
‫לאן הולכים?‬
‫אז, אתה ולייטון? מגניב.‬
‫- כן, אני לא יודע. - היא הייתה חברה שלי.‬
‫כן.‬
‫רק הכרתי אותה, כך שאני לא ממש...‬
‫זה מגניב. אז היא הזכירה אותי?‬
‫אני מכיר אותה רק שעתיים.‬
‫אז התשובה היא "לא".‬
‫- כן, התשובה היא "לא"... - לא ראיתי אותה‬
‫מאז שהיא נפרדה ממני.‬
‫כך שזה טרי.‬
‫זה ממילא לא היה מצליח.‬
‫היו לנו שפות אהבה שונות.‬
‫בטח, אתה יודע.‬
‫לא לקחת את הגלולה שלך.‬
‫כן. מעולם לא לקחתי סם,‬
‫אז אני לא יודע, הלב שלי יתפוצץ אם אקח את זה?‬
‫- לא, אתה חושב על קראק, אחי. - זה מה שזה היה.‬
‫- אתה בסדר. פשוט תבלע. - טוב, הינה.‬
‫לחיי לייטון, מה?‬
‫לאהבת חיי.‬
‫אני מרגיש את הלב שלי פועם בעיניים.‬
‫באמת?‬
‫אם להיות כן לגמרי, אני מריח את הירח כרגע.‬
‫- לא. - ולא ידעתי שזה אפשרי.‬
‫אני בטוחה שככה מרגיש כלב.‬
‫בחיי, כן.‬
‫יו! איפה החבר שלי?‬
‫מה? מה זה?‬
‫איפה החבר החדש שלי?‬
‫פיטר! הינה הוא! פיטר!‬
‫- מה אתה עושה? - אל תדאג. אנחנו עושות את זה תמיד.‬
‫לא! לא תגיע משם לבריכה.‬
‫לבריכה? אני לא קופץ לבריכה. אני קופץ לג'קוזי.‬
‫זו קפיצת-אמבט.‬
‫- לא. - כן.‬
‫אין שם מספיק מים. אל תעשה את זה.‬
‫- קדימה. - לא.‬
‫זה מה שלייטון רוצה. אני חייב. שמעת אותה.‬
‫היי, כולנו נהנינו מאוד הערב,‬
‫אבל אולי תרד בחזרה.‬
‫לדעתי יש בפנים "שבץ-נא".‬
‫- בוא פשוט... - קפיצת-אמבט!‬
‫- כן! - לא!‬
‫- הוא מת? - אולי.‬
‫- קפיצת-אמבט! - תסמוך עליי, זה בטוח לגמרי.‬
‫- טוב. - כל זמן שתקפל את הברכיים‬
‫- ותגן על הצוואר שלך. - להגן על הצוואר?‬
‫- מה קורה אם מפספסים? - לא, אל תפספס.‬
‫אני לא יכולה לנקות שוב דם מהמרפסת באקונומיקה.‬
‫קפיצת-אמבט!‬
‫התחלנו? לעזאזל.‬
‫- נו, קדימה! תוריד חולצה. - בסדר.‬
‫למה כולם רוצים שאוריד את החולצה?‬
‫- שלום! אני באה! - ואיפה נואה?‬
‫הספה הזאת היא הכול.‬
‫אני יכולה להיות הכול בשבילך.‬
‫- שלום. - שלום.‬
‫מאיפה באתן?‬
‫- בא לך לרקוד? - צריך לרקוד.‬
‫אני אוהב לרקוד.‬
‫- זה רחוק. - קפוץ!‬
‫- קדימה. - אתה תיהנה.‬
‫קדימה, פיטר, אתה מסוגל.‬
‫- זה נראה רדוד מאוד. - קפוץ.‬
‫- אכוון לבריכה. - לא!‬
‫לא לכיוון הבריכה, טוב? ככה מיילס נפצע.‬
‫- הוא בכיסא גלגלים עכשיו. - באמת?‬
‫- כן. - טוב.‬
‫אני לא מאמין שאת מעדיפה להיות איתו ולא איתי.‬
‫עוד לא השגתי את יעדי הכושר שלי.‬
‫- אפשר לדבר על זה אחר כך? - לא. בואי נדבר עכשיו, כשהוא למעלה.‬
‫אתם בשלכם. כי אני חוזר.‬
‫לא, לא.‬
‫- לא, אתה מסוגל. - קפוץ!‬
‫- קפוץ! - בסדר.‬
‫- קפוץ! - קפוץ!‬
‫אני אוהב אותך. אני אוהב אותך מאוד.‬
‫בבקשה תני לי עוד הזדמנות. אפסיק לגנוב ממך.‬
‫- קפוץ! - אני עושה את זה. הינה.‬
‫- קפוץ! - קפוץ!‬
‫אני חי! אלוהים! אני לא מאמין שעשיתי את זה.‬
‫אן חושבת שאני לא עושה שום דבר ספונטני, את מבינה אותי?‬
‫היא שנאה להקשיב לי מתלונן על העבודה שלי,‬
‫לאכול תמיד אותו סלמון, ופחות או יותר את כל חיינו המשותפים.‬
‫אבל המצב ישתנה עכשיו, כי קפצתי לג'קוזי.‬
‫- תודה רבה לך. - כן, אני יודעת.‬
‫ממש אין בעד מה, אבל כאילו, מי זו אן?‬
‫תיכון פיצ'טרי נבחרת אתלטיקה‬
‫- חכי רגע. - כן?‬
‫באיזו חברת יח"ץ אמרת שאת עובדת?‬
‫אנחנו עובדות ב... גולדמן יחידות צוות.‬
‫אלה לא ראשי תיבות של יח"ץ. זה בכלל לא דומה.‬
‫- אלוהים, בת כמה את? - עשרים ושלוש.‬
‫בת כמה את באמת?‬
‫טוב, בסדר, אני בת 19.‬
‫אני בת 17.‬
‫אלוהים! נואה, הן בתיכון!‬
‫אוי, פאק, אבא שלי בבית!‬
‫שיט! אבא שלה דפוק.‬
‫נואה! ידעתי שזה בית שווה מדי. נואה, הם ילדים!‬
‫אלוהים!‬
‫- נואה, צריך ללכת. - פיט, הורדת את החולצה.‬
‫כן, הורדתי חולצה. הן 17.‬
‫- שבעה עשרה מה? - בגיל. צריך ללכת.‬
‫סליחה.‬
‫- לא! - קח את הדברים שלך! בוא נזוז.‬
‫אלוהים.‬
‫- שלום. - שוב?‬
‫לא, די. אל תכעס, אבא.‬
‫- בן כמה אתה? - אני בן 17.‬
‫- אתה בן 17? - אדוני, אם אוכל להסביר...‬
‫אל תקרא לי "אדוני". אנחנו בני אותו גיל. מה אתם עושים עם מתבגרות?‬
‫- טוב. קודם כול... -לא ידענו בנות כמה הן.‬
‫- לא ידענו. - לא.‬
‫- הן עבדו עלינו. - הן אכן עבדו עלינו.‬
‫- תגיד לו... - העניין הוא כזה.‬
‫אני רוצה את מה שיש לך בחיים.‬
‫- אני רוצה את הבית שלך. - את הבית שלי?‬
‫אני רוצה בת, לא את שלך.‬
‫- אני רוצה בת כלשהי, כאילו ילדונת. - סליחה, מה?‬
‫יהיה כיף לשחק גם עם ילדון.‬
‫- מה זה אומר, לעזאזל? - מה זה אומר?‬
‫זה לא אומר שאני רוצה שבתך תהיה בתי.‬
‫אתה חייב לעזור לי פה. כי אני לא יודע...‬
‫שכולם יירגעו.‬
‫כן. נכון. אני רגוע.‬
‫- אני... - רוץ!‬
‫מה זה היה?‬
‫פוטפורי!‬
‫אחי, הסבולת שלך השתפרה מאוד.‬
‫אלה הסמים.‬
‫אני מצטער שזה לא הסתדר עם לייטון.‬
‫ממש רציתי את זה בשבילך.‬
‫טוב, היא תיכוניסטית, אז זה כנראה לטובה.‬
‫כן.‬
‫כמעט עשיתי עם הבנות משהו ממש מטופש.‬
‫אה, כן?‬
‫אולי זה אומר שאתה לא מוכן להתמסד עדיין.‬
‫לא. אם כבר, הערב היה צלצול השכמה ענק.‬
‫הערב היה צלצול השכמה, אני מסכים עם זה.‬
‫ומה שאמרת שם, לגבי זה שאתה רוצה בת?‬
‫אחי, מה אמרתי? דיברתי בשליפה.‬
‫לא. זה היה הכי הגיוני בעולם.‬
‫- כן? - כן.‬
‫אני יודע שבתור בחורים אנחנו...‬
‫אמורים לפחד ממחויבות וכדומה, אבל גם אני רוצה את זה.‬
‫- זה לא כזה מטורף, נכון? - לא, אני מוכן לכל זה.‬
‫אני מוכן לילד ולבית ולמשפחה, לכל העניין.‬
‫- כן. זה יהיה נחמד. - כן.‬
‫אני לא מאמין שזה קורה, נכון?‬
‫- גם אני. כאילו, מה... - אלוהים.‬
‫אני מצטער. מה קורה?‬
‫- אני עומד להציע נישואים. - מה?‬
‫- נכון שזה מהיר, אבל... - מהיר מאוד.‬
‫אני כבר ממילא גר עם ג'יני.‬
‫היו לי שותפים במכללה, ולא התחתנתי איתם.‬
‫- אני לא מדמיין את חיי בלעדיה. - לא.‬
‫לקחת הרבה סמים הערב, אז אולי‬
‫- המחשבה שלך לא צלולה. - לא.‬
‫פיטר, תסתכל עליי...‬
‫- הינה ההסעה שלי. - לא, נואה.‬
‫- כן, בוא הנה. - בוא נבטל אותו ונמשיך לדבר,‬
‫- כי... - זה בזכותך.‬
‫- לא. - כן.‬
‫בוא לא נפיץ את השמועה הזאת,‬
‫- כי זה לא בזכותי. - יש, אני מתחתן!‬
‫אתה מדבר בטירוף. שיט.‬
‫שיט.‬
‫אלוהים.‬
‫היי, הגעתם אל אן.‬
‫תשאירו לי הודעה או כל דבר שלדעתכם יעורר בי השראה.‬
‫היי, זה אני.‬
‫קפצתי מגג אל ג'קוזי הערב,‬
‫ורציתי לספר לך כי אני יודע שאת חושבת‬
‫שאני אף פעם לא ספונטני, וזה היה די ספונטני.‬
‫למעשה, רציתי לספר לך כי...‬
‫את האדם שסיפרתי לו דברים בשש השנים האחרונות, ואני...‬
‫אני מתגעגע לזה. אני מתגעגע לזה כל כך שכואב לי הגוף, אן.‬
‫בכל אופן,‬
‫אני מקווה ששלומך טוב.‬
‫ו... כן, זהו זה. ביי.‬
‫אני לא רוצה שתהיי בשלישייה עם אן.‬
‫כן, גם אני לא. אני לא רוצה שלישייה עם אף אחד אי פעם.‬
‫באמת? נדמה שתהיי בעניין, מדי פעם.‬
‫לא, אני באמת רוצה חוויה מינית פשוטה.‬
‫אני איתך. אני מניח שיש לי ארבע תנוחות,‬
‫הן מתאימות לי. אני לא מנסה להמציא את הגלגל בחדר השינה.‬
‫כן, אז יש לך ארבע. יש אותך למעלה, אותה למעלה...‬
‫בתנוחת כלב, תסלח לי, ומה הרביעית?‬
‫אין רביעית. לא ברור למה אמרתי את זה.‬
‫תקשיב, השלישייה לא תקרה באמת.‬
‫אל תדאג. אולי נתנשק קצת.‬
‫לוגן יכול להתגפף איתי אם זה הכרחי.‬
‫ולדעתי זה יספיק כדי להבהיל את אן.‬
‫היא בהחלט תיבהל. היא רכושנית מאוד.‬
‫פעם היא התפרצה על בת דודתי סאלי,‬
‫רק כי ליטפה לי את הישבן בחתונה.‬
‫זו אנקדוטה בעייתית.‬
‫כן, אסור לי לספר את הסיפור הזה יותר.‬
‫איך הלך עם נואה?‬
‫נכון. טוב. כן.‬
‫- היציאות בהחלט חסרות לו... - כן.‬
‫- ...הכיופים. - נכון, כי היא משעממת.‬
‫אבל...‬
‫הוא גם די רציני לגבי ג'יני.‬
‫נו, כן, לא צחוק.‬
‫לכן אני מבקשת ממך להידחף לשם‬
‫ולהסיט את מבטו בכיוון אחר.‬
‫אחשוב על משהו. אני מבטיח.‬
‫תשתמש בזה.‬
‫- אשתמש. סליחה, פשוט... - תהיה אמיץ.‬
‫הוא אמר משהו שבלבל אותי, אבל... אמה, חכי רגע.‬
‫אני מקווה שזה בסדר. קניתי לך משהו.‬
‫"מה צבע המצנח שלך?"‬
‫מה זה?‬
‫אני יודע שזה נראה די עלוב, ולרוב אני מרגיש אותו דבר‬
‫ביחס לקשקושי עזרה עצמית, אבל אנשים אוהבים את זה מאוד.‬
‫הוא אמור לעזור לך למצוא ייעוד.‬
‫הייעוד שלך מבחינת עבודה.‬
‫כי אני יודע כמה את אומללה בעבודתך.‬
‫חשבתי שזה יועיל, אם תחליטי לבחור בדרך חדשה.‬
‫אני לא זקוקה לעזרתך בעשיית סדר בחיי.‬
‫- אני לא בעיה שצריך לפתור. - לא, לא התכוונתי לזה ככה.‬
‫באותו יום תמכת מאוד בהגשמת החלום שלי,‬
‫וזה גרם לי להרגיש ממש טוב.‬
‫הרגשתי טוב שאת מאמינה בי.‬
‫אני רק רוצה שתדעי שגם אני מאמין בך.‬
‫תודה.‬
‫אין בעד מה. כן.‬
‫אז איזה סוג של סקס אן אוהבת, שאדע כשאעשה סקס‬
‫- איתה בסופ"ש. - תפסיקי.‬
‫- הצילו! בבקשה! - תירגעי, יקירתי, יהיה קל יותר.‬
‫לא, אודרי! תניח לה!‬
‫תניח! תניח לה!‬
‫אודרי, את בסדר?‬
‫כן.‬
‫לא!‬
‫אודרי!‬
‫הייתי הרבה יותר טובה.‬
‫אני זקוק לך. בבקשה אל תמותי.‬
‫לא!‬
‫אלוהים! אתה הילד שהזיז את הצמח?‬
‫כן, אני ממש גאון בדחיפת צמח על הבמה.‬
‫זה היה חינני. זה היה יפהפה.‬
‫אז, היה סבבה.‬
‫מה? אני גוססת? על מה אתה מדבר?‬
‫ההצגה נגמרה, אז...‬
‫אז נצטרך למצוא דרך אחרת‬
‫- לשמור על קשר? - ברצינות?‬
‫כן. תן לי את הטלפון שלך.‬
‫טוב. תודה.‬
‫ורק שיהיה ברור. זה אפלטוני לגמרי. טוב?‬
‫אני לא יודע מה הפירוש של אפלטוני.‬
‫אבל את החברה שלי עכשיו.‬
‫זאת הלוויה שלך, גבר.‬
‫זה היה ממש, אני פשוט...‬
‫היי. ממש נפלא, חבר'ה.‬
‫- היי. - ברכות.‬
‫- תודה. - זה היה יפה כל כך.‬
‫- נכון שהם מעולים? - שיחקו אותה.‬
‫הם היו נהדרים והם היו מכוסים בדם.‬
‫- הילדים. - טוב, את מוכנה להסתלק מכאן?‬
‫- הו, כן. - טוב.‬
‫- בענק. - יופי.‬
‫רק אם את עדיין רוצה.‬
‫מובן שאני רוצה. כמו שאמרתי, היו לי הרבה שלישיות.‬
‫- מגניב. - כן.‬
‫- וכמובן... - אן, כן.‬
‫לילה טוב.‬
‫כן, בוא נעשה את זה.‬
‫כן. רק שנייה. אני יוצאת מהבית.‬
‫כן, אני שומעת אותך.‬
‫טוב, אמה. זה מה שאת רוצה? את דופקת את החברה שלי?‬
‫אני מפליל את החבר שלך. כי בשביל זה יש חברים.‬
‫טוב. מה אעשה? אשים את הקונדום במיטה?‬
‫אולי רק את העטיפה? רק עטיפה.‬
‫שיט!‬
‫לא. לא אתרום מזון לכנסייה של ג'סטין ביבר.‬
‫הוא יעלה פוסט על זה. טוב, בסדר.‬
‫טוב. בסדר.‬
‫- טוב. - מה?‬
‫בבקשה. אני תכף חוזר.‬
‫את יודעת שאת לא חייבת אם את לא רוצה.‬
‫- ממש לא. - מה?‬
‫אני אומרת שאין לך מה להוכיח ללוגן או לי או...‬
‫לא, אני יכולה פשוט... לא.‬
‫זה בשבילי. אני עושה את זה בשבילי.‬
‫אני הרפתקנית במין.‬
‫- היי, מותק! - היי. טוב, הינה.‬
‫טוב.‬
‫שמרתי את זה לאירוע מיוחד אחר.‬
‫אני חושב שזה ישתלב היטב עם התקרובת.‬
‫בואו נפסיק לבזבז זמן.‬
‫אן טיגריסית אמיתית, מה?‬
‫גם אני כאן.‬
‫כן.‬
‫אטעם מהיין.‬
‫בסדר.‬
‫מה אני עושה?‬
‫זה פשע‬
‫מה נהיה ממני?‬
‫זה בית יפה מאוד.‬
‫זה לא תקין. אני לא מסוגל.‬
‫שיט.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫טוב.‬
‫אתה מסוגל.‬
‫"ג'יני, אני פאקינג אוהב אותך".‬
‫לא.‬
‫"ג'יני, אני פאקינג אוהב אותך". נו כבר.‬
‫דבר יפה.‬
‫"את ואני שווים לעולמי עולמים".‬
‫"את האש שלי, התשוקה היחידה שלי". בלי ציטוטים.‬
‫הייתי צריך לנעול נעליים יפות יותר.‬
‫אן, את לא חושבת שהידידה שלנו מרגישה זנוחה?‬
‫כן.‬
‫זכות קדימה לנשים.‬
‫טוב, זה ממש... אני מתה על זה,‬
‫אבל הייתי רוצה שנפשוט את הבגדים.‬
‫- כן. - כן. בואו נתפשט.‬
‫- רעיון מעולה. - מעולה.‬
‫- אפשר? - טוב. בבקשה.‬
‫- תודה. - אני אוהבת את הגוף החלק שלך.‬
‫אתה חלומו של כל דרמטולוג.‬
‫- מה עם השמלה שלי? - כן, תרשי לי...‬
‫- גם אני עדיין לבושה. - למזלכן, אני משתמש בשתי הידיים.‬
‫טוב. הינה. ואני צריך למשש את זה.‬
‫אולי כל אחת בנפרד. הינה. טוב. בסדר.‬
‫אני מתה לראות מה עוד האצבעות יכולות לעשות.‬
‫- והרי לנו. - הינה זה.‬
‫עשית את זה.‬
‫טוב, זה מתחמם לדעתי. שנעביר את השלישייה למיטה?‬
‫או שנרקוד מולך.‬
‫כן.‬
‫בואי נרקוד מולך. אלכסה, תנגני משהו.‬
‫- היי. - היי.‬
‫שלום.‬
‫יש פה סכנת דליקה. מה קורה?‬
‫מה שקורה זה...‬
‫אני רוצה לבלות איתך את שארית חיי. האם תינשאי לי?‬
‫זה ממש מהר.‬
‫אני יודע. אבל אני מרגיש שאנחנו יחד די זמן‬
‫כדי שאדע את כל הדברים החשובים.‬
‫למשל, אני רוצה להירדם לידך בכל לילה.‬
‫ואני רוצה להתעורר לצידך בכל בוקר.‬
‫ואני רוצה להיות הראשון שיטעם את כל טעמי המאפים החדשים שלך.‬
‫רק כדי לראות את ההבעה שלך כשאגיע לך כמה הם מהממים.‬
‫אני הורס את זה. אני...‬
‫אני אוהב אותך כל כך.‬
‫ואני...‬
‫בחיים לא הייתי בטוח כל כך בשום דבר.‬
‫אז?‬
‫- כן, כמובן. - כן?‬
‫כן, אנשא לך.‬
‫אני יודע, אני פשוט...‬
‫- אני אמור לענוד את זה. - אלוהים! שיט!‬
‫אלוהים!‬
‫- אני אוהב אותך כל כך. - אני אוהבת אותך.‬
‫- כן. - אנחנו מתחתנים.‬
‫זהו זה.‬
‫מכנסים מטומטמים.‬
‫- אני חושב שזה... זה הסוף. - עוד שיר אחד?‬
‫באמת?‬
‫אני מרגיש שאתן רוקדות כבר זמן מה.‬
‫טוב. בסדר. אן?‬
‫- אני חושבת שהגיע הזמן... - הגיע הזמן. כן!‬
‫אני חושבת שהגיע הזמן שנעשה סקס כולנו ביחד.‬
‫כן.‬
‫- בטח. - כן.‬
‫טוב. נלך על זה.‬
‫אפשר להוריד את המכנסיים שלך?‬
‫- כן, כמובן. - טוב.‬
‫אפתח את זה. הכפתורים האלה.‬
‫- רק תרים את הטוסיק. - טוב. כן.‬
‫טוב.‬
‫וואו. הם צמודים. כן, רגל רגל.‬
‫- וואו. - קשה מאוד.‬
‫- אן, בואי. תצטרפי אלינו. - כן, אן?‬
‫כן. רק שנייה... אני רק...‬
‫אני מנסה להבין את... הינה, נחליש את האור הזה.‬
‫איך זה? אהבתם?‬
‫אן, מה קורה?‬
‫- מה הכוונה? - את לא רוצה לעשות את זה?‬
‫חשבתי שרצית להתנסות בזה.‬
‫- נכון! - אז תשתחררי.‬
‫- נכון? - כן.‬
‫את כבר לא עם החבר המשעמם שלך.‬
‫לא אמרתי שהוא משעמם.‬
‫לא, אבל אמרת שהוא המקבילה האנושית לצנים.‬
‫אני אוהבת צנים. מי לא אוהב צנים? כולם אוהבים.‬
‫הוא משתלב עם כל דבר ועושה הרגשה נעימה בבטן...‬
‫פיטר לא כזה משעמם.‬
‫הוא בכלל לא נורא. הוא ממש אדיב וממש מתוק,‬
‫והוא מצחיק והוא מגבה אותי ואכפת לו ממני,‬
‫והוא בחיים לא יכפה עליי שלישייה עם האישה האיומה הזאת.‬
‫- אני מצטערת מאוד. - לא, אני לא אחלה.‬
‫לוגן, אתה צודק. אני לא מעוניינת.‬
‫ואני לא רוצה לעשות איתך יותר שום דבר.‬
‫נתראה בבית הספר.‬
‫טוב, אם כך, נותרנו שניים.‬
‫שלוש פעמים?‬
‫- הינה. - תודה, מותק.‬
‫כן.‬
‫אני מת.‬
‫אני לא מסוגלת לזוז.‬
‫- אני צריך מקלחת. - גם אני.‬
‫- ואחר כך פאי. - תחכה לי.‬
‫שלום.‬
‫היי.‬
‫טוב. היה לי ערב ממש מוזר.‬
‫- כן. - יש משהו באוויר.‬
‫- אולי הלילה הכי מוזר אי פעם. - חכה רגע.‬
‫אני רעבה כל כך.‬
‫תקשיבי, חכי, אמה. מצטער.‬
‫לפני שנמשיך הלאה...‬
‫יש משהו שאני צריך לספר לך והוא די רע.‬
‫אז תני לי להגיד את זה מהר לפני שאשתפן.‬
‫טוב.‬
‫נואה הציע לג'יני להתחתן.‬
‫והיא הסכימה.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני יודע שאת חושבת שנואה הוא אהבת חייך.‬
‫זה מובן לי, אבל אולי הוא לא.‬
‫אולי הנישואים שלו לג'יני נועדו לקרות.‬
‫ויש משהו טוב יותר בשבילך אי שם‬
‫- שנועד לקרות ו... - לא, אתה צודק.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫טוב. יופי. חשבתי שתהיי נסערת יותר.‬
‫כן... גם אני.‬
‫בסדר. אז יופי.‬
‫אז אני מניח שיצאתי פטור.‬
‫אחלה. הרגשתי נורא אשם בגלל זה.‬
‫אני מצטער. תאכלי. תזמיני משהו. ותספרי לי על הערב שלך.‬
‫- אני מת לדעת. - טוב.‬
‫- אז... - סליחה.‬
‫אלוהים! אן מתקשרת אליי. שכבת איתה?‬
‫טוב, אז... בסדר.‬
‫סליחה. אני רק... הלו.‬
‫אה, כן?‬
‫בסדר. אני לא שם, אצטרך בערך 15 דקות,‬
‫אבל זה נשמע טוב. נתראה עוד מעט.‬
‫כן. טוב, ביי.‬
‫היא רוצה לבוא אליי. אני חושב שהיא נפרדה מלוגן.‬
‫- אני יודעת. - שיט.‬
‫אמה, עשית את זה!‬
‫אני לא מאמין שעשית את זה. אני הולך. זה בסדר?‬
‫לא מפריע לך? זה מדהים.‬
‫וואו. תרשי לי לתת לך כסף.‬
‫עשרים אמור לכסות את זה, נכון?‬
‫אמה. תודה רבה לך.‬
‫באמת, זה...‬
‫את מדהימה.‬
‫עדיין היה לי מפתח, אז...‬
‫- התגעגעתי אליך מאוד. - אלוהים! התגעגעתי אלייך.‬
‫עשית כושר?‬
‫כן.‬
‫- היי. - היי.‬
‫- זה זמן טוב, או... - תרצה פרצוף עם כל הטבעות,‬
‫או שתרצה רק גשר?‬
‫אז איך הלך אמש?‬
‫טוב. אנחנו שוב ביחד.‬
‫- שזה מפתיע, כי אני... - כן...‬
‫אני לא מאמין שזה הצליח.‬
‫- וואו! - כן!‬
‫- זה נהדר. - כן.‬
‫תודה רבה לך, אמה, על הכול. זה באמת מדהים.‬
‫אין בעד מה.‬
‫בעונג.‬
‫מגניב. יש הקרנה חוזרת של "ביטלג'וס" בקולנוע בסופ"ש.‬
‫בא לך ללכת לצפות?‬
‫כן, הייתי רוצה, אבל עכשיו שאן ואני שוב ביחד,‬
‫מובן שאסור שהיא תדע שאנחנו מכירים.‬
‫נכון.‬
‫אני לא רוצה להתגנב מאחורי הגב שלה.‬
‫כך שאנחנו לא יכולים להיפגש יותר.‬
‫- לא להאמין שלא חשבתי על זה עד תום. - כן.‬
‫לגמרי. לא חשבנו על זה.‬
‫כן. אנחנו עוד יכולים לדבר וכדומה.‬
‫כשאנחנו מתראים במשרד.‬
‫אני חושבת שעדיף שלא נעשה את זה.‬
‫כן.‬
‫את כנראה צודקת לגבי זה.‬
‫אני מצטער שלא הצלחתי לעשות את חלקי...‬
‫די. תודה על... ברכות.‬
‫תודה.‬
‫אתן לך לחזור לעבודה.‬
‫מקמילן אורתודונטיה.‬
‫תני לי לבדוק לך.‬
‫התגעגעתי לזה כל כך.‬
‫אני יודע. גם אני.‬
‫היי. זוכרת... לפני שעשינו הפסקה...‬
‫שאמרת שאני תקוע. אני מתכוון בעבודה שלי.‬
‫כן.‬
‫חשבתי להמר סוף סוף על עצמי ולהיות עצמאי.‬
‫אתה מתכוון לנסות להקים בית אבות משלך?‬
‫לא לנסות. אני באמת חושב שאני מסוגל.‬
‫שערי הריבית נמוכים בטירוף כרגע.‬
‫יש מענקים ממשלתיים זמינים ממשרד הבריאות‬
‫- ושירותי האנוש... - פיטר. אתה לא חייב לעשות את זה.‬
‫כן. אתה לא חייב לעשות את זה בשבילי, מותק.‬
‫אני טעיתי.‬
‫טעיתי כשאמרתי שאתה הולך על בטוח. אני...‬
‫אני מבינה שזה פשוט מי שאתה.‬
‫ואין בזה שום פסול. אני אוהבת אותך.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫סוואנה שיט נהרות‬
‫כשהילד הזה פוגש עולם‬
‫ילד פוגש עולם‬
‫טופנגה. שווה.‬
‫טרוור היום 19:30‬
‫"לאחות העצבות שלי, אני מאמין בך, פ'."‬
‫יום שנה שמח!‬
‫- היי. אני יכולה לדבר איתכם שנייה? - מה קורה?‬
‫רק רציתי שתדעו‬
‫שמצאתי דירה משלי ושאני עוזבת.‬
‫ואני חושבת שנשארתי פה קצת יותר מדי זמן,‬
‫כבר היו נחוצים שינויים, וזה מעין סוף עידן.‬
‫- מתי את עוזבת? - בחודש הבא.‬
‫זה מהר כל כך.‬
‫פול מתכוון שתחסרי לנו פה.‬
‫טוב. תודה.‬
‫רגע. המכתב הזה הגיע אלייך.‬
‫תודה.‬
‫מיס אמה מור ואורח‬
‫"אמה - את חלק חשוב מחיי ואשמח אם תבואי לחתונתי.‬
‫"בלי לחץ, מה שתרצי. נואה."‬
‫אמה?‬
‫היי.‬
‫לוגן. טוב.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני ממש אוהבת את הסלמי פה, והייתי צריכה לאכול הרבה ממנו,‬
‫ואני גם גומעת במקרה בקבוק של "גריי-אנאשה".‬
‫גרנאש.‬
‫- אבל אני מעדיף את ההגייה שלך. - תודה.‬
‫- אני יכול לשבת? - בטח. זה השטח שלך.‬
‫החוכמה בשרקוטרי,‬
‫שיהיה יחס נכון בין נתרן כלורי לבין נתרן חנקתי.‬
‫- בבקשה. - תודה, טומי.‬
‫כשגרתי באיטליה...‬
‫לוגן? אני רק רוצה לאכול את זה.‬
‫טוב.‬
‫אתה מסוגל להירגע לפעמים?‬
‫כן.‬
‫- כן, כן, כן. - תצטרף אליי.‬
‫תודה. כן, סליחה. אני... סליחה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן. בערך...‬
‫אני...‬
‫חבר שלי בדיוק העלה פוסט‬
‫שהפקת "תשוקה בצל האילנות" שלו‬
‫עוברת לברודווי, ומאז אני בסחרור.‬
‫קורה לך שאת חשה שנשארת מאחור?‬
‫כן, כל הזמן. זו אחת מהתחושות העיקריות שלי.‬
‫כן?‬
‫בדיוק הזמינו אותי לחתונה של האקס שלי.‬
‫- אוי לא! - כן.‬
‫- תלכי? - לא, אני לא שוקלת ללכת.‬
‫אני חושבת שאוותר. לא אעשה את זה לעצמי.‬
‫אני לא יודע, לפעמים...‬
‫לפעמים לראות מישהו שאהבת פעם מחבק אהבה חדשה יכול לרפא.‬
‫אני לא בטוחה אם זה הדבר הכי מעצבן ששמעתי מעודי‬
‫או שזה הגיוני לגמרי. אולי קצת משניהם.‬
‫אבל את לא יכולה ללכת לבד, כי זה יהיה...‬
‫- מעורר רחמים? כן. - כן. מטורף.‬
‫- לא מומלץ. - למזלך,‬
‫אני אחלה דייט לחתונה.‬
‫- בחייך. - מה הכוונה?‬
‫מה, אתה רוצה ללכת לחתונה של האקס שלי?‬
‫אני רציני. אני חושב שניהנה ביחד.‬
‫שנינו אוהבים יין...‬
‫נכון? שנינו לא מכבדים את העורקים שלנו. כן?‬
‫זה בסוואנה, על ספינת נהרות.‬
‫מזל שאין לי מחלת ים.‬
‫מעולם לא הייתי בחתונה על ספינה. ואתה?‬
‫גם אני לא.‬
‫הקברניט משיא אותם או...‬
‫לא.‬
‫היי.‬
‫- אכפת לך להביא לנו משקה? - בטח.‬
‫- היי. בואי הנה. - שלום. טוב.‬
‫- אני שמח מאוד שבאת. - גם אני.‬
‫לא להאמין שאתה מתחתן בעוד שעה.‬
‫אני יודע. די מטורלל, נכון?‬
‫- אני שמחה בשמחתך, נואה. - תודה, אמה.‬
‫- היין זבל. - לא. זה מצחיק.‬
‫- היי. נואה. - זה...‬
‫- לוגן? - אן.‬
‫- אמה. - פיטר.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫- נואה ואני חברים טובים. - שניכם מכירים?‬
‫- בערך, לא היטב. אבל... - באמת? איך?‬
‫אנחנו עובדים יחד באותו בניין.‬
‫- נכון. זה העניין. - כן.‬
‫המון קומות, הרבה אנשים עובדים שם.‬
‫- זה מטורף. - כן, זה אכן מטורף.‬
‫- לא כל כך מטורף. - סליחה, אנחנו לא... אבל מי אתה?‬
‫אני פיטר, החבר של אן.‬
‫אתה פיטר.‬
‫- זו דרך מוזרה לומר את זה. - זה עכשיו קטע?‬
‫- לא, אנחנו רק... - אנחנו בדייט.‬
‫- כן, בדייט. - דייט לסוף שבוע.‬
‫אן, מה, את משטרת "דייט לסוף שבוע"?‬
‫- אן, את מכירה את אמה? - כן, הייתה ביניהן נגיעה.‬
‫כן, בגלל מחזמר בית ספרי שהיא עזרה בו.‬
‫- זאת הפעם היחידה... - פעם יחידה. יופי.‬
‫- כן, פעם אחת. - אלוהים, רוקנתי את המשקה.‬
‫- עוד מישהו רוצה עוד אחד? - כן, בבקשה.‬
‫אני מסודר. תודה.‬
‫- אעזור לך לסחוב אותם. - אני מסתדרת.‬
‫אני מתעקש.‬
‫יופי, כולכם חברים שלנו.‬
‫- כן. - כן.‬
‫אני ממש מצטער, לא ידעתי שתהיי פה.‬
‫כן. זה בסדר.‬
‫יש לי חלק חשוב בחייו של נואה, הוא הזמין אותי ובאתי,‬
‫- ועכשיו זה קורה. - כמובן. טוב לראות אותך.‬
‫את יוצאת עם לוגן? כלומר...‬
‫אנחנו לא... זה לא משנה. זה לא עניינך.‬
‫טוב.‬
‫למה אתה פה?‬
‫לא ידעתי שאתם קרובים עד כדי הזמנה לחתונה.‬
‫נו, כן, נהיינו די קרובים.‬
‫אז אן חזרה אליך, ונהיית החבר הכי טוב של נואה.‬
‫אתה יצאת עם כל השלל.‬
‫אני מצטער, אמה, לא ידעתי שזה ייגמר ככה.‬
‫עזרו לכם?‬
‫כן. תוכלי למזוג ארבעה משקאות סוואנה, בבקשה?‬
‫רק שלושה. אני אשתה מרטיני "דירטי קאטל".‬
‫אין בעיה.‬
‫אז מה שלומך?‬
‫אני בסדר, פיטר.‬
‫דווקא מצאתי דירה חדשה.‬
‫- באמת? מעולה. - אני יודעת.‬
‫ואני נרשמת לכמה מסגרות חינוך גבוה.‬
‫אשלים את התואר שלי. החלטתי להיות יועצת חינוכית.‬
‫אלוהים! זה נפלא.‬
‫- יועצת חינוכית. זה מושלם לך. - תודה.‬
‫זאת הסיבה שזה נקרא "אגם הברבורים".‬
‫- סיפור אגם הברבורים? - כן.‬
‫בכל אופן, לחיי נואה וג'ניס.‬
‫- ג'יני. - ג'יני.‬
‫- כן. קרוב. היית קרוב. - כן.‬
‫פיטר. הדוד של ג'יני פה.‬
‫סוכן הנדל"ן המסחרי שסיפרתי עליו.‬
‫יהיה אחלה אם אוכל לדבר איתו.‬
‫פיטר פותח בית אבות משלו.‬
‫מסוכן מאוד לעשות את זה לבד, אבל הוא עושה את זה.‬
‫- כן. - תמיד ידעתי שאתה מסוגל.‬
‫- נכון. - אנחנו גאים בו.‬
‫תודה, חבר.‬
‫נואה.‬
‫הם מוכנים.‬
‫- כן. - תעלף אותם, אלוף.‬
‫- בהצלחה. - טוב.‬
‫יום מאושר.‬
‫אני מניח שמפליגים?‬
‫- בוא נלך להסתכל. - כן.‬
‫- ביי. - כן, ביי.‬
‫- נסתכל מהחלון השני. - כן.‬
‫- היי היי. - שלום.‬
‫- חיפשתי אותך. - כן?‬
‫מה קורה?‬
‫שום דבר. רק יצאתי לנשום אוויר צח.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני בסדר גמור.‬
‫זה לא משום שלוגן כאן, נכון?‬
‫פיטר?‬
‫למה אמרת שתמיד ידעת שאני יכול להקים חברה משלי?‬
‫מה?‬
‫מקודם, כשדיברנו, אמרת שתמיד ידעת שאני מסוגל.‬
‫- נכון, כי ידעתי. - לא נכון.‬
‫- מה הכוונה? - לא האמנת בי, אן.‬
‫למה אתה אומר את זה?‬
‫אמה האמינה בי יותר ממך.‬
‫- אמה? - כן, אמה.‬
‫אני מצטער.‬
‫רגע, מה זה קשור לאמה? פיטר?‬
‫אמה.‬
‫אני ממש מצטער שנפנפתי אותך ואמרתי שאנחנו לא יכולים להיפגש.‬
‫- אני מתגעגע אלייך. מתגעגע מאוד. - מה?‬
‫פיטר. אתה...‬
‫אנחנו מכירים טוב יותר מכפי שחשפתי.‬
‫- אנחנו חברים. - לא נכון. ניצלת אותי.‬
‫ניצלת אותה למה?‬
‫- לא ניצלתי. זה היה הדדי. - אני לא רוצה לעשות את זה.‬
‫תחכי בבקשה. את זוכרת מה אמרת לי,‬
‫על הבערה האיטית שחודרת מתחת לעור, אמרת,‬
‫זה האדם הכי נדיר.‬
‫את הבערה האיטית שלי.‬
‫מישהו צריך להגיד לי ברגע זה מה לעזאזל קורה.‬
‫חבר'ה, מה לעזאזל קורה?‬
‫לדעתי היא שוכבת עם החבר שלי.‬
‫תירגעו. אני לא שוכבת עם אף אחד.‬
‫- זה לא העניין. - אז מה?‬
‫היי, מה קורה?‬
‫- לא. אל תעשי את זה. - טוב. זה בסדר.‬
‫פיטר ואני התיידדנו אחרי ששנינו נזרקנו.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫החלטנו לעזור זה לזה...‬
‫להחזיר אתכם אלינו.‬
‫התפקיד שלי היה להפריד בינך לבין לוגן,‬
‫והתפקיד שלו היה להפריד בינך לבין ג'יני.‬
‫זה נשמע מטורף כשהיא אומרת את זה ככה.‬
‫- זה ממש דפוק. - מה הקטע?‬
‫חכו רגע. הופעת בכלל ב"חנות קטנה ומטריפה" בתיכון?‬
‫אז את לא שפויה. יופי.‬
‫נואה, צריך לסלק מכאן את האנשים האלה. ברגע זה.‬
‫- טוב, אבל אנחנו על ספינה. - תמצא פתרון.‬
‫תקשיבו, חשבנו שאתם האהבות של חיינו,‬
‫ורק רצינו שתחזרו.‬
‫- והשגת אותה, פיטר. - אבל טעיתי, אמה.‬
‫אתה בטח צוחק עליי.‬
‫נטשת אותי. אחרי הכול.‬
‫היינו קרובים כל כך. היה לך קל כל כך לשכוח ממני.‬
‫לא, ממש לא.‬
‫איחרת. אתה לא מי שחשבתי שאתה.‬
‫ואולי אני הבערה האיטית שלך, אבל אתה לא שלי.‬
‫לך תזדיין, פיטר.‬
‫נואה, תן לי להגיד דבר אחד...‬
‫אן?‬
‫אן, את ערה?‬
‫כן. אבל אני לא מדברת איתך.‬
‫זה בסדר. אני...‬
‫אני רק רוצה להגיד כמה דברים, טוב?‬
‫את יודעת, למרות...‬
‫למרות שאנחנו כועסים זה על זה כרגע...‬
‫אני לא מתחרט על השנים שבילינו ביחד.‬
‫אפילו לא קצת.‬
‫בנינו יחד בית.‬
‫כל הסבים שלנו‬
‫ושני חתולים חולניים מתו כשהיינו ביחד.‬
‫ואני חושב שאהבנו זה את זה מאוד. זה גורם לי להרגיש בר מזל.‬
‫יהיה נחמד אם בא לך להגיד איך את מרגישה.‬
‫חשבתי שלצאת עם לוגן יהפוך אותי...‬
‫לאומנית בעלת רוח חופשייה שחלמתי שאהיה.‬
‫אבל אולי אני לא כזו.‬
‫אולי אני אישה לחוצה שמלמדת ספרות אנגלית,‬
‫אוהבת לדבר על תיאטרון ולא משתתפת בשלישיות ו...‬
‫זה בסדר.‬
‫זה יותר מבסדר. זה הולם אותך בצורה מושלמת.‬
‫גם אני מרגישה בת מזל, פיטר.‬
‫תודה.‬
‫חוץ מהפעם שהבאת אישה שתפריד ביני לבין החבר החדש שלי.‬
‫- זה לא גורם לי להרגיש בת מזל. - כראוי.‬
‫טוב לראות את כולכם.‬
‫נואה.‬
‫- רק רגע. חכה. לא. זה מובן לי. - אמה.‬
‫רק שנייה.‬
‫אני מצטערת מאוד על הכול.‬
‫אני צריכה שתדע שהייתי במצב רע,‬
‫ואני לא משתמשת בזה כתירוץ, אבל...‬
‫אני מצטערת.‬
‫וזה הכול.‬
‫טוב, חכי. את יודעת מה אני לא מבין?‬
‫ברוב התקופה שלנו ביחד נראית משועממת.‬
‫אני לא כזה מצחיק, ושנאת דיבורים על תזונה.‬
‫האם התאמנו בכלל?‬
‫לא, אני חושבת שלא.‬
‫אז למה רצית נואשות שאחזור?‬
‫נואה, אני חושבת שרציתי שהחיפוש יסתיים.‬
‫אולי אי אפשר לאלץ את זה.‬
‫אתה צריך לעשות כמיטב יכולתך בגפך,‬
‫ואם תעשה עבודה ממש טובה, ויהיה לך מזל,‬
‫תמצא מישהו. כמו שמצאת את ג'יני.‬
‫כן.‬
‫אז, כל הכבוד.‬
‫אבל אני רצינית.‬
‫- תשמרי על עצמך, טוב? - טוב.‬
‫ותתרחקי מאשתי.‬
‫אני רציני.‬
‫בסדר.‬
‫כן. איך הייתה השהות שלך?‬
‫גרועה ממש. כן.‬
‫מושלם.‬
‫גבירותיי ורבותיי, הקברניט הדליק את שלט הידוק החגורות.‬
‫נא לשוב למקום ולהדק את חגורת הבטיחות.‬
‫תודה.‬
‫כאן הקברניט מדבר. אין סיבה לדאגה.‬
‫רק כיס אוויר פתאומי.‬
‫הכול יהיה בסדר. אפשר להסיר עכשיו את מסכות החמצן.‬
‫תרגום כתוביות: תמי יפה‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬