- Kom her! Der er en mand på stranden. - Jeg er på vej.
Han hallucinerede, men spurgte efter dig ved navn.
Vis ham dem.
Han havde kun denne på sig, ...og denne.
Er du kommet for at slå mig ihjel?
Jeg ved, hvad det er.
Jeg har set sådan en før. For mange, mange år siden.
Den tilhørte en mand, som jeg mødte i en fjern drøm.
En mand med nogle radikale ideer.
Hvad er den mest modstandsdygtige parasit? Bakterier? Virus?
lndvoldsorm?
- Det Hr. Cobb prøver at sige... - En idé.
Modstandsdygtig. Yderst smitsom.
Når en idé har sat sig fast i hjernen, er den næsten umulig at komme af med.
En idé, der er fuldt udviklet helt forstået, sidder fast.
- Lige der et sted. - Så sådan en som dig, kan stjæle den?
Ja. Når du drømmer, er dit bevidstheds forsvar lavt -
- det gør dine tanker nemme at stjæle. Det kaldes udtrækning.
Hr. Saito, vi kan træne din underbevidsthed til at forsvare sig -
- mod den dygtigste udtrækker. - Hvordan det?
Fordi jeg er den dygtigste udtrækker.
Jeg ved, hvordan man leder i hjernen og finder hemmelighederne.
Jeg kender alle tricks. Og jeg kan lære dig dem, så selv når du sover -
- er dit forsvar aldrig nede.
Hvis du vil have min hjælp, skal du være ærlig over for mig.
Jeg skal kende dine tanker bedre end din kone -
- bedre end din psykiater, bedre end nogen.
Hvis dette er en drøm, og du har et pengeskab fyldt med hemmeligheder -
- skal jeg vide, hvad der er derinde.
For at det skal virke, skal du lukke mig helt ind.
Jeg ønskerjer en behagelig aften, jeg vil tænke over dit forslag.
Han ved det.
Hvad sker der?
Saito ved det. Han leger med os.
Det er lige meget. Jeg kan få fat i det. Stol på mig.
Oplysningerne er i pengeskabet. Han kiggede lige på det, da jeg sagde hemmelig.
Hvad laver hun her?
Gå tilbage igen. Jeg ordner det.
Ja, gør du det. Vi er her for at arbejde.
Hvis jeg springer, overleverjeg så?
Et rent dyk, så måske. Mal, hvad laver du her?
Jeg troede, du måske savnede mig.
Det ved du, jeg gør. Men jeg kan ikke stole på dig.
Hvad så?
Det lignerArthurs smag.
Faktisk foretrækker målet engelske malere fra efterkrigstiden.
Venligst tag plads.
Sig mig... Savner børnene mig?
Det kan du ikke engang forestille dig.
- Hvad laver du? - Skal have lidt frisk luft, bliv der, Mal.
- Vend dig om. - Læg pistolen.
Vær så venlig.
Og nu konvolutten, Hr. Cobb.
Har hun fortalt dig det? Eller vidste du det fra starten?
At du ville stjæle fra mig eller at vi bare sover?
Jeg vil vide, hvem der hyrede dig.
Det nytter ikke at true i en drøm, vel, Mal?
Afhænger af, hvad man truer med. At dræbe ham, vil bare vække ham.
Men smerte...
Smerter er i hjernen. At dømme efter indretningen er vi i dine tanker, ikke Arthur?
- Hvad laver du? Det er for tidligt! - Jeg ved det. Drømmen kollapser.
Prøver at fastholde Saito lidt længere. Er næsten færdig.
Det var tæt på. Meget tæt på.
Stop ham!
Fortroligt.
Det virker ikke. Væk ham.
Han vågner ikke.
- Giv ham skubbet. - Hvad?
Skub ham.
Han er væk.
Du var forberedt, hva'?
lkke engang min sikkerhedschef kender denne lejlighed.
Hvordan fandt du den?
Det er meget svært for en mand som dig at holde en elskovsrede hemmelig -
- især når det drejer sig om en gift kvinde.
- Hun ville aldrig... - Men her er vi.
- Og vi har et problem. - De nærmer sig.
- Du har fået, hvad du kom efter. - Det passer ikke.
Du udelod en vigtig oplysning.
Du har skjult noget, fordi du vidste, hvad vi var ude på.
Spørgsmålet er, hvorfor lod du os komme ind?
- Det var en prøve. - Til hvad?
Lige meget. Du dumpede.
Vi har taget alle de oplysninger, du havde.
Men bedraget var så tydeligt.
Så du kan gå.
Du forstår ikke, Hr. Saito. Dem der har hyret os -
- accepterer ikke et nederlag. Vi holder ikke i to dage.
Cobb?
Jeg må vist gøre det meget mere enkelt.
Fortæl os, hvad du ved! Fortæl os, hvad du ved nu!
Jeg har altid hadet det gulvtæppe.
Det er plettet og slidt på mange særlige måder. Men det er da lavet af uld.
Og nu -
- liggerjeg på polyester.
Og det betyder, at jeg ikke ligger på mit tæppe i min lejlighed.
Du lever op til dit ry, Hr. Cobb. Jeg drømmer stadig.
- Hvordan gik det? - lkke så godt.
En drøm i en drøm. Jeg er imponeret.
Men i min drøm spiller du efter mine regler.
- Jamen, Hr. Saito... - Vi er ikke i din drøm.
Vi er i min drøm.
Røvhul. Hvordan fik du kvajet dig med tæppet?
- Det var ikke min skyld. - Du er arkitekten.
Jeg vidste ikke, han ville gnide kinden i det.
Så er det nok.
- Du. Hvad fanden var alt det? - Jeg havde kontrol over det.
Så vil jeg nødigt se, du mister kontrollen.
Vi har ikke tid. Jeg står af ved Kyoto.
De tjekker ikke alle kupéer.
Jeg hader tog. Hør her.
Alle klarer sig selv.
- Ja, hallo? - Hej, far.
Hej, far.
Hejsa. Hvordan har l det?
- Godt. - Nogenlunde, vel.
- Hvem er kun 'nogenlunde'. James? - Ja. Hvornår kommer du hjem, far?
Jeg kan ikke, skat. Jeg kan ikke.
- lkke før om lang tid, vel? - Hvorfor?
Jeg har sagt, jeg er væk, fordi jeg arbejder, ikke?
Bedstemor siger, du aldrig kommer hjem.
Phillipa, er det dig? Giv mig lige bedstemor, okay?
Hun ryster på hovedet.
Lad os håbe, hun tager fejl.
- Far? - Ja, James?
Er mor hos dig?
James, det har vi snakket om. Mor er ikke længere iblandt os.
Hvor så?
Så er det nok, børn. Sig farvel.
Jeg giver bedstefar nogle gaver med hjem.
Og vær nu søde...
- Vores lift er på taget. - Okay.
- Har du det godt? - Ja. Ja, jeg har det fint.
- Hvorfor? - Nå, drømmen, hvor Mal dukkede op.
Ked af det med benet. Det skal ikke ske igen.
Det bliver værre, ikke?
Du får kun én undskyldning, Arthur.
- Hvor er Nash? - Han er ikke kommet endnu. Venter vi?
Nej, vi skulle lave ekspansionsplaner i Cobol Engineering -
- for to timer siden. Nu ved de, vi har fejlet. På tide at forsvinde.
- Hvor tager du hen? - Buenos Aires.
Der kan jeg holde lav profil og måske finde et nyt job, når der bliver ro på.
- Du? - Staterne.
Hils dem fra mig.
Han forrådte dig. Han kom til mig og bad for sit liv.
Så jeg tilbyder dig glæden.
Sådan gørjeg ikke.
- Hvad gør l ved ham? - lkke noget.
Men jeg kan ikke tale på vegne af Cobol Engineering.
- Så hvad vil du have af os? - lnception.
- Er det muligt? - Selvfølgelig ikke.
Hvis du kan stjæle ideer fra ens sind, hvorfor kan du så ikke plante én?
Nu planterjeg en idé i dit hovede. Jeg siger -
- tænk ikke på elefanter.
- Hvad tænker du på? - Elefanter.
Men det er ikke din idé, fordi du ved, jeg gav dig den.
Man kan altid finde roden til ideen.
- Ægte inspiration kan ikke forfalskes. - Det passer ikke.
- Kan du gøre det? - Giver du mig et valg?
Fordi jeg kan selv finde ud af det med Cobol.
- Så har du et valg. - Og jeg vælger at gå.
Sig, hvor du vil hen.
Hr. Cobb!
Hvad ville du sige til at rejse hjem? Til Amerika?
- Til dine børn? - Det kan du ikke arrangere.
- Det kan ingen. - Ligesom med inception.
Cobb, kom nu.
Hvor kompleks er ideen?
- Simpel nok. - lngen idé er simpel -
- når den skal plantes i en andens hjerne.
Min største konkurrent er en gammel mand med dårligt helbred.
Hans søn vil snart arve kontrollen over selskabet.
Jeg vil have ham til at beslutte sig for at nedlægge sit fars imperium.
- Cobb, vend ryggen til det. - Vent lidt.
Hvis jeg gør det, hvis jeg da kan gøre det, skal jeg have garantier.
Hvordan ved jeg, du kan holde hvad du lover?
Det ved du ikke.
Men jeg kan. Så... er du klar til et trosspring?
Eller blive en gammel mand, fyldt med beklagelser, som venter på at dø alene?
Vælg dit hold, Hr. Cobb. Og vælg dem med lidt mere omhu.
Jeg ved, hvor meget du ønsker at rejse hjem.
- Men det er umuligt. - Det er muligt.
- Man skal bare dybt nok ned. - Det ved du ikke.
Jeg har gjort det før.
Mod hvem?
Hvorfor skal vi til Paris?
Vi får brug for en ny arkitekt.
Du brød dig aldrig om dit kontor, vel?
Der er ikke plads til at tænke i det kosteskab.
Er det sikkert for dig at være her?
Udlevering fra Frankrig til Amerika er et bureaukratisk mareridt, som du ved.
Jeg tror, de kunne finde ud af det, i dit tilfælde.
Jeg tog det her med til børnene, som du kan give ved lejlighed.
Det kræver mere end en bamse i ny og næ -
- til at overbevise dem om, de stadig har en far.
Jeg gør kun det jeg ved -
- det du lærte mig. - Jeg har aldrig lært dig at stjæle.
Nej, du har lært mig at finde rundt i hovedet på folk. Men efter hvad der skete -
- var der ingen lovlige måder at anvende mine evner på.
Hvad laver du her, Dom?
Jeg tror, jeg har fundet en vej hjem.
Et job for nogle meget magtfulde mennesker.
Som jeg tror, kan fjerne mine anklager for altid.
- Men jeg har brug for din hjælp. - Du er her for at fordærve en af de bedste.
Du ved, hvad jeg tilbyder. Lad dem selv bestemme.
- Penge. - lkke kun penge. Du husker...
Chancen for at bygge katedraler, hele byer, ting, som ikke eksisterer, -
- som ikke kan eksistere i den virkelige verden.
Så jeg skal lade en anden følge dig ind i dine fantasier.
De kommer ikke med ind i drømmen. De bygger bare rammen -
- og fortæller dem til drømmerne. Det er alt.
Du kan selv designe det.
Mal giver mig ikke lov.
Kom tilbage til virkeligheden, Dom. Vil du ikke nok?
De børn, dine børnebørn, venter på deres far kommer hjem -
- det er deres virkelighed. Og dette sidste job vil bringe mig hjem.
Jeg ville ikke være her, hvis der var en anden løsning.
Jeg har brug for en arkitekt, der er lige så god, som jeg var.
Jeg har en, der er bedre. Ariadne?
Må jeg præsentere dig for Hr. Cobb.
- En fornøjelse. - Hvis du har et øjeblik -
- vil Hr. Cobb gerne tale med dig om et jobtilbud.
- Arbejde? - Nej, ikke rigtig.
- Jeg har en test til dig. - Skal du ikke fortælle mig mere?
Førjeg beskriverjobbet skal jeg vide om du kan klare det.
- Hvorfor? - Det er ikke helt lovligt.
Du har to minutter til at tegne en labyrint, som jeg kan løse på et minut.
Stop.
lgen.
Stop.
Det skal være bedre end det.
Sådan ja.
Det siges, man kun bruger en lille del af hjernen, når man er vågen.
Når man sover, kan hjernen næsten alt.
- Som f.eks.? - Forestil dig, du tegner en bygning.
Og skaber hver eneste detalje.
Det kan føles som om, den skaber sig selv, hvis du forstår?
- Ja, som om jeg opdager den. - Som en sand inspiration, ikke?
l drømme, gør vores hjerne det hele tiden.
Vi skaber, og opfatter verden på samme tid.
Og vores hjerne gør det så godt -
- at vi ikke ved, hvad der sker.
Det giver os mulighed for at komme ind i midten af denne proces.
- Hvordan? - Ved at overtage den kreative kontrol.
Det er her, jeg har brug for dig. Du skaber rammen for drømmen.
Vi får de ønskede folk ind i drømmen -
- og de fylder den med deres underbevidsthed.
Hvordan kan jeg få detaljer nok til at gøre det realistisk?
Drømme føles realistiske, mens vi drømmer dem, ikke?
Først når vi vågner op, opdager vi, at det var underligt.
Lad mig spørge dig om noget. Man husker aldrig begyndelsen af en drøm, vel?
Man er bare midt begivenhederne.
- Ja, sådan er det vel. - Så hvordan endte vi her?
- Jamen vi kom lige fra... - Tænk over det, Ariadne.
Hvordan kom du herhen? Hvor er du lige nu?
- Drømmer vi? - Du er på værkstedet, du sover.
Dette er din første lektion i en fælles drøm. Forhold dig roligt.
Hvis det bare en drøm, hvorfor...
Fordi det aldrig bare er en drøm. Og smerten fra de knuste glas -
- gør skide ondt. Når man drømmer det, føles det rigtigt.
Militæret skabte den fælles drøm, som et trænings program -
- så soldater kunne skyde på hinanden og vågne op.
Hvordan kom arkitekterne ind i billedet?
Nogen skulle jo designe drømmen, ikke?
- Giv os fem minutter mere. - Fem minutter?
Vi snakkede sammen i mindst en time.
l drømmen, arbejder hjernen hurtigere -
- så tiden føles langsommere.
Fem minutter i den virkelige verden svarer til en time i drømmen.
Prøv at se, hvad du kan nå på fem minutter.
Du har grundplanerne. Boghandel, café -
- næsten alt andet er her også.
- Hvem er de mennesker? - Projektioner af min underbevidsthed.
- Din? - Ja. Husk, du er drømmeren.
Du har bygget denne verden. Men det er min hjerne der befolker stedet.
Du kan faktisk tale med min underbevidsthed.
Det er bl.a. sådan, vi udtrækker oplysninger fra folk.
- Hvordan gør l det ellers? - Ved at skabe noget sikkert -
- som en bankboks eller et fængsel -
- så fylder hjernen dem med de oplysninger, som skal beskyttes.
- Forstår du? - Og så bryder du ind og stjæler dem.
Tjae...
Jeg troede, at drømme rammen ville være visuel, men det er mere følelsen.
Hvad sker der, hvis man ændrer på de fysiske love?
- lmponerende, ikke sandt? - Jo, det er.
Hvorfor ser de alle på mig?
Fordi min underbevidsthed kan mærke at en anden skaber denne verden.
Jo mere du ændrer på tingene jo hurtigere -
- nærmer projektionerne sig.
- Nærmer sig? - De føler, der er noget fremmed til stede.
Så angriber de som hvide blodlegemer, der bekæmper en infektion.
- Vil de nu angribe os? - Nej. Kun dig.
Det er flot, men hvis du bliver ved med at ændre på det...
Sig til din underbevidsthed, at den skal slappe af.
Det er min underbevidsthed, jeg kan jo ikke kontrollere den.
lmponerende.
Jeg kender denne bro, den eksisterer i virkeligheden, ikke?
Ja, jeg krydser den hver dag på vej til universitetet.
Du må aldrig genskabe ting fra din hukommelse.
Digt altid nye steder.
Man må da tegne ud fra det man kender, ikke?
Jamen kun detaljer. En lampe, en telefonboks.
- Aldrig et helt område. - Hvorfor ikke?
Opbygning af en drøm fra hukommelsen er den nemmeste vej til at miste -
- fornemmelsen af hvad der er virkeligt, og hvad der er en drøm.
Skete det for dig?
Det har intet med mig at gøre.
Er det derfor, du har brug for mig til at bygge dine drømme?
Lad hende være. Tilbage.
- Væk. - Cobb!
- Lad hende være! - Lad mig gå!
- Mal! - Cobb!
- Mal! - Væk mig!
- Mal, nej! Nej! - Væk mig.
Mal, nej!
Se på mig. Du er i sikkerhed.
- Det er i orden. - Hvorfor kunne jeg ikke vågne?
Fordi der stadig var lidt tid tilbage, du kan ikke forlade drømmen -
- medmindre du dør.
- Hun får brug for et totem. - Hvad?
- Et totem, en lille personlig... - Sikke en underbevidsthed, Cobb.
- Hun er sørme charmerende. - Nå så du mødte Mrs. Cobb.
- Er det hans kone? - Ja. Så et totem.
Du skal bruge en lille genstand, gerne tung, som du altid kan have på dig -
- som ingen andre kender.
- Som en mønt? - Nej, noget mere unikt.
Det er en snyde terning.
Jeg kan ikke lade dig røre den, så forsvinder fidusen -
- for kun jeg kender dens nøjagtige balance og vægt.
Så når du ser på dit totem, ved du helt sikkert -
- du ikke er i en andens drøm.
Jeg ved ikke, om du ikke kan se det, eller du ikke vil se det -
- men Cobb har alvorlige problemer, som han forsøger at begrave dernede.
Og jeg kan ikke bare være åben overfor sådan en mand.
Hun kommer igen. Jeg har aldrig set nogen lære det så hurtig.
Virkeligheden vil ikke være nok mere, og når hun kommer igen...
Når hun kommer igen, skal du få hende til at bygge labyrinter.
- Hvor er du da? - Jeg skal besøge Eames.
Eames? Nej, han er i Mombasa. Det er Cobols hjemmebane.
- Det er en nødvendig risiko. - Der er en mange gode tyve.
Vi skal ikke bare bruge en tyv, men en forfalsker.
Gnid du dem bare sammen, men de yngler ikke.
- Det ved man aldrig. - Lad os få en drink.
Du betaler.
- Du er ikke blevet bedre til at stave. - Hold mund.
Hvordan er din håndskrift?
- Den bedste. - Godt.
Tak.
lnception.
Før du siger, det er umuligt...
Nej, det er muligt. Det er bare skide svært.
lnteressant forArthur siger altid, det er umuligt.
Arthur. Samarbejder du stadig med den dødbider?
- Han er god til sit job, ikke? - Den bedste. Men han har ingen fantasi.
l modsætning til dig.
Hvis du vil udføre en inception, får du brug for fantasi.
Lad mig spørge dig om noget. Har du gjort det før?
Vi prøvede. Vi fik plantet ideen, men den slog aldrig rod.
- Plantede du den ikke dybt nok? - Det er ikke kun dybde.
Du skal bruge den enkleste ide, for at den kan vokse -
- naturligt i hjernen. Det er en meget raffineret kunst.
Hvilken ide skal du så have plantet?
Vi skal have arvingen til en stor finans virksomhed til at opløse sit fars firma.
Allerede der er der politiske og anti-monopol motivationer -
- og al den slags, du er faktisk afhængig af hans forskellige fordomme.
Du skal begynde med det mest basale.
- Og hvad er det? - Hans forhold til sin far.
- Har du en kemiker? - lkke endnu.
Det er en mand her. Yusuf. Han fremstiller sin egen blanding.
- Hvornår tager du mig hen til ham? - Når du slipper af med forfølgerne.
- Manden i baren. - Cobol Engineering.
Den dusør der er udlovet for mig, er det levende eller død?
Det kan jeg ikke huske. Lad os se om han skyder.
Distraher ham, og lad os mødes i baren om en halv time?
- Her igen? - Det er det sidste sted, de vil lede.
Okay.
Freddy! Freddy Simmons. Det erjo dig, ikke?
Nej, det er ikke.
Du skal vel ikke gå nu, vel?
Nej, kaffe. Kaffe.
Kaffe.
Vil du med, Hr. Cobb?
- Hvad laver du i Mombasa? - Jeg beskytter min investering.
Nå, det er sådan du slipper af med en forfølger?
Det er en anden forfølger.
Cobb sagde, du ville komme igen.
- Jeg prøvede at lade være... - Men der er intet som det, vel?
Det er ren skabertrang.
Skal vi se på nogle arkitektoniske paradokser? Du skal beherske nogle tricks -
- hvis du skal bygge tre forskellige drømme niveauer.
- Undskyld mig. - Hvilke slags tricks?
l en drøm, kan du narre arkitekturen til at antage umulig form.
Så du kan bygge lukkede kredsløb, som Penrose Trapperne.
Den uendelige trappe.
Se?
Paradoks. Et lukket kredsløb som dette vil bidrage til at skjule drømmens grænser.
Hvor store skal niveauerne være?
Det kan være alt muligt, fra en etage i en bygning, til en hel by.
Men de skal være tilstrækkeligt komplicerede -
- så vi kan gemme os for projektionerne.
- En labyrint. - Nemlig en labyrint.
- Jo bedre en labyrint... - Jo mere tid har vi før -
- før projektionerne fanger os? - Præcis.
Min underbevidsthed er da høflig nok.
Bare vent, det kan blive rigtigt slemt.
lngen kan lide, at der bliver rodet i hjernen.
Cobb kan ikke bygge mere, vel?
Jeg ved ikke, om han kan, men han vil ikke.
Han tror, det sikrere, hvis han ikke kender grundplanen.
- Hvorfor? - Det vil han ikke sige.
Men jeg tror det er på grund af Mal.
- Hans ekskone? - Nej, ikke hans eks.
- Er de stadig sammen? - Nej...
Hun er død.
Hvad du ser derinde, er bare hans projektion af hende.
- Hvordan var hun i det virkelige liv? - Charmerende.
- Du leder efter en kemiker? - Ja.
Som skal lave medikamenter til et job?
- Og gå med os i marken. - Jeg går kun sjældent med i marken.
Vi skal have dig med, så du kan tilpasse medikamentet efter vores behov.
- Og hvad er de? - Stor dybde.
En drøm inde i en drøm? To niveauer?
Tre.
Det er ikke muligt. Så mange drømme indeni hinanden bliver for ustabilt.
Det er muligt. Du skal bare tilføje noget beroligende.
Et kraftigt beroligende middel.
- Hvor mange hold medlemmer er der? - Fem.
Seks.
Jeg kan kun være sikker på, du har udført jobbet, hvis jeg går med dig.
Der er ikke plads til turister på sådan et job, Hr. Saito.
Denne gang ser det ud til at der er.
Dette er godt at begynde med. Jeg bruger det hver dag.
- Til hvad? - Kom så skal jeg vise jer det.
- Måske ønsker du ikke at se det. - Efter dig.
Ti. Tolv. Alle er forbundet.
De kommer hver dag for at dele deres drøm.
Se selv. Det er meget stabilt.
- Hvor længe drømmer de? - Tre, fire timer om dagen.
- Og i drømme tid? - Med dette medikament?
- Ca. 40 timer hver dag. - Hvorfor gør de det?
Fortæl ham det, Hr. Cobb.
Efter et stykke tid, bliver det den eneste måde, man kan drømme på.
Kan du stadig drømme, Hr. Cobb?
- Og de kommer her hver dag for at sove? - Nej -
- de kommer for at blive vækket. Drømmen er deres virkelighed nu.
Og hvem er du, til at sige dem imod?
Lad os se, hvad du kan gøre.
Du ved, hvordan du skal finde mig.
Du ved, hvad du skal gøre.
Godt, ikke?
Har du det godt, Hr. Cobb?
Ja. Jeg har det fint.
Robert Fischer, arving til Fischer Morrows energi imperium.
Hvad er egentlig dit problem med denne Hr. Fischer?
Det skal du ikke bekymre dig om.
Hr. Saito, det er ikke en normal industrispionage.
Du bad om inception. Jeg håber, du forstår alvoren af det.
Det frø vi planter i mandens hjerne, vil vokse frem som en idé.
Denne ide vil definere ham. Måske vil den ændre -
- ændre alt ved ham fuldstændigt.
Vi er den sidste virksomhed, som står mellem dem og absolut energi monopol.
Vi kan ikke klare os i konkurrencen. Snart vil de kontrollere energi leverancen -
- til halvdelen af verden. De bliver en ny supermagt.
Verden har brug for at Robert Fischer ombestemmer sig.
Der kommer vi ind i billedet. Hvordan er Robert Fischers forhold til sin far?
Der går rygter om, at forholdet er ganske kompliceret.
Vi kan ikke arbejde kun baseret på rygter, vel?
Kan du give mig adgang til denne mand? Browning. Fischer Sr.'s højre hånd.
Fischer Jr.'s gudfader.
Det burde være muligt. Hvis du får de rette referencer.
Referencer er mit speciale, Hr. Saito.
Jeg føler et forlig er på vej. Få ram på ham.
Hr. Browning, Maurice Fischer prøver altid at undgå retssalen.
Skal vi tage den direkte med Maurice?
- Nej, det er sikkert ikke nødvendigt. - Nej, det synes jeg, vi skal.
Hvordan har han det? Jeg ønsker ikke at plage ham unødigt...
Så kom dog i gang.
Kom nu.
l gør aldrig, hvad jeg beder om.
Glem det.
Det må være et skattet minde.
Jeg har sat det ved hans seng. Han har ikke engang set det.
Robert, vi bliver nødt til at tale om den fuldmagt.
- lkke nu. - Men det er så vigtigt -
- at vi kommer i gang med...
Gribbene kredser.
Jo sygere Maurice Fischer bliver, jo mere magt får Peter Browning.
Vi har haft mange muligheder for at studere Browning og -
- lære hans fysik at kende, og studere hans vaner, osv.
Så i første drømmelag kan jeg udgive mig for at være Browning -
- og foreslå ideer for Fischers bevidste jeg.
Når han kommer et niveau længere ned, vil hans egen -
- projektion af Browning gentage samme ideer.
- På den måde giver han sig selv ideen? - Præcis.
Kun på den måde vil det holde. ldeen skal synes at komme fra ham selv.
Eames, jeg er imponeret.
Din mening er som altid, meget værdsat, Arthur, tak.
Ville du drømme alene?
Nej, jeg eksperimenterer bare.
Jeg vidste ikke, her var nogen, så...
- Ja, jeg arbejder på mit totem. - Kom, lad mig se.
Nå, du tager ved lære, hva'?
Det er en elegant løsning til at holde trit med virkeligheden.
- Var det din idé? - Nej, det var... faktisk Mals.
Denne var hendes. Når den snurrer i en drøm, vælter den aldrig.
Bare snurrer og snurrer.
- Arthur fortalte mig, at hun døde. - Hvordan går det med labyrinterne?
Hvert niveau er relateret til til den del af underbevidstheden -
- vi prøver at få adgang til, så -
- vi laver bund-niveauet til et hospital, hvor Fischer vil komme med sin far.
Jeg har et spørgsmål til denne grundplan.
Nej, vis mig ingen detaljer. Kun drømmeren skal kende grundplanen.
Hvorfor er det så vigtigt?
Hvis en af os tager vores projektionerne med -
- så må vi ikke vide, hvordan labyrinten er bygget op.
Du mener, i tilfælde af du tager Mal med.
- Du kan ikke holde hende væk, vel? - Nej.
Du kan ikke bygge, for hvis du kender labyrinten, så kender hun den også.
Hun kunne sabotage hele opgaven.
- Cobb, ved de andre det? - Nej, de gør ikke.
Du skal advare dem, hvis det bliver værre.
lngen siger, det bliver værre.
Jeg skal bare hjem. Det er det eneste, jeg tænker på nu.
- Hvorfor kan du ikke tage hjem? - Fordi de tror, jeg dræbte hende.
- Tak. - For hvad?
Fordi du ikke spurgte, om jeg gjorde det.
"Jeg vil ødelægge min fars imperium."
Det er helt sikkert en idé, som Robert selv vil vælge at afvise.
Derfor skal vi plante den dybt nede i hans underbevidsthed.
Det underbevidste styres af følelser, ikke også? lkke fornuft. Vi skal -
- finde en måde at få det til at blive en følelsesladet ide på.
Hvordan får man en forretningsstrategi til at være en følelse?
MAURlCE OG ROBERT, to generationer FlSCHER
Det må vi finde ud af, ikke?
Forholdet mellem Robert og hans far er anspændt, hvis ikke værre.
Okay, det kan vi arbejde med.
Vi kan foreslå ham at nedlægge firmaet for at give farmand fingeren.
Nej, forjeg tror, positive følelser -
- altid er stærkere end negative.
Vi ønsker alle forsoning, at få talt ud.
Robert Fischer skal have en postitiv følelsesmæssig reaktion på det.
Okay, godt, hvad så med denne her?
"Min far accepterer, at jeg ønsker at skabe mit eget, uden at følge i hans fodspor."
- Dette kunne virke. - Kunne?
Vi har brug for noget bedre end blot 'kunne'.
Tak for dit bidrag, Arthur.
Tilgiv mig, at jeg ønsker lidt specifikationer, Eames.
- Specifikationer? - Det handler ikke om at være specifik.
Når vi kommer ind i hans tanker, må vi arbejde med det, vi finder.
På topniveau, vil vi arbejde med forholdet mellem ham og hans far.
F.eks.: "Jeg vil ikke følge i min fars fodspor."
l det næste niveau, giver vi ham idéen: "Jeg vil selv skabe noget."
Når vi kommer til bund-niveauet ruller vi det tunge skyts frem.
- "Min far vil ikke have, jeg er som ham." - Præcis.
Når vi er tre lag nede, vil drømmene kollapse ved den mindste forstyrrelse.
Bedøvelse.
En søvn der er stabil nok, til at skabe tre drømme lag -
- skal kombineres med noget stærkt beroligende.
Godnat.
Det medikament, vi vil bruge til at dele drømmen -
- skaber en stærk forbindelse mellem drømmerne -
- med øget hjernefunktion.
Med andre ord, får vi mere tid på hvert niveau.
Hjernefunktionen i drømmen er tyve gange normalen.
Og når du går ind i en drøm inde i den drøm, forstærkes det.
- Der er tre drømme, det er 1 0 eller 20... - Undskyld, matematik er ikke min stærke side.
- Hvor lang tid er det? - En uge for det første niveau.
Seks måneder for det andet niveau, og for det tredje niveau...
... er det ti år.
Hvem ønsker at være fanget en drøm i ti år?
Det afhænger af drømmen.
Når vi så har plantet ideen, hvordan kommer vi så ud?
Og jeg håber, du har planer om noget mere elegant, end at skyde mig i hovedet?
- Et skub. - Hvad mener du?
Dette, Ariadne, er et skub.
Det er den følelse, hvor du føler du falder, som vækker dig med et sæt.
Kan vi føle et skub, når vi er så voldsomt bedøvede?
Det er den smarte side.
Medikamentet er beregnet til at lade det indre øre være upåvirket.
Så uanset hvor dybt drømmerne sover, så vil de altid mærke, de falder.
Eller vælter.
Problemet er at synkronisere et skub -
- der kan gå igennem alle tre niveauer.
Vi kan bruge musikken til at synkronisere forskellige skub.
Han har ikke nogen operation planlagt, tid hos tandlægen, intet.
Skulle han ikke have en knæ operation?
lntet som vil bedøve ham så længe som vi har brug for, mindst ti timer.
En flyvning fra Sydney til Los Angeles.
En af de længste flyvninger i verden. Og han flyver den hver anden uge.
Så flyver han i privat fly.
lkke hvis flyet fik brug for uventede reparationer.
- Det skal være en 747. - Hvorfor?
Fordi i en Boeing 747 sidder piloten op ovenpå -
- første klasse er i næsen på flyet, så ingen skal gå igennem.
Men så skal du bestikke al personalet på første klasse.
Jeg købte flyselskabet. Det virkede nemmere.
Så ser det ud til, at vi har ti timer.
Ariadne? Fremragende stykke arbejde.
Du ved, hvordan du skal finde mig. Du ved, hvad du skal gøre.
Kan du huske dengang, du friede til mig?
- Selvfølgelig. - Du sagde, du havde en drøm.
Hvor vi blev gamle sammen.
Det kan ske.
Du burde ikke være her.
Jeg ville bare se, hvilke eksperimenter du laver hver aften.
- Det har intet med dig at gøre. - Det har alt med mig at gøre.
- Du bad mig dele drømme med dig. - lkke disse. De er mine drømme.
- Hvorfor gør du det mod dig selv? - Kun sådan kan jeg stadig drømme.
- Hvorfor er det så vigtigt at drømme? - l mine drømme, er vi stadig sammen.
Det er ikke kun drømme.
Det er minder. Du sagde, at man aldrig må bruge minder.
- Det ved jeg, jeg sagde. - Du prøver, at holde hende i live.
- Du kan ikke give slip på hende. - Du forstår det ikke.
Det er øjeblikke, jeg fortryder. Minder, jeg må ændre.
Hvad har du fortrudt, som er dernede?
Hør her. Der er kun én ting du skal lære om mig.
- Er det dit hus? - Mit og Mals, ja.
- Hvor er hun? - Hun er allerede borte.
Her er min søn, James. Han graver efter et eller andet. Sikkert en orm.
Der er Phillipa.
Jeg har overvejet, at råbe efter dem, så de ville vende sig og smile, -
- så jeg kunne se deres smukke ansigter, men... Det er for sent.
Nu eller aldrig, Cobb.
Så begynderjeg at gå i panik. Jeg indser, jeg vil fortryde det øjeblik -
- og jeg må se deres ansigter én sidste gang.
James! Phillipa! Kom hjem!
Men øjeblikket er forpasset.
Og hvad end jeg gør, kan jeg ikke ændre det øjeblik.
Jeg ville kalde på dem. De løb væk.
Hvis jeg aldrig kan se deres ansigter igen, må jeg se at komme hjem.
Til den virkelige verden.
- Hvad laver du her? - Mit navn er...
Jeg ved, hvem du er. Hvad laver du her?
- Jeg prøver at forstå. - Hvordan skulle du kunne forstå?
Ved du, hvad det vil sige, at være en elskende?
- At være halvdelen af et hele. - Nej.
Jeg vil fortælle en gåde.
Du venter på et tog. Et tog, der vil føre dig langt væk.
Du ved, hvor du håber toget vil føre dig hen. Men du er ikke helt sikker.
Men det er ligegyldigt. Hvordan kan det være ligegyldigt?
Fordi vi vil være sammen.
- Hvorfor tog du hende med herhen, Dom? - Hvor er vi?
Det er et hotelværelse, hvor vi plejede at tilbringe vores bryllupsdage.
Hvad er der sket her?
Du lovede! Du lovede, at vi ville være sammen!
Hør, du må blive her. Bare for nu.
Du sagde, at vi ville være sammen! Du sagde, vi ville blive gamle sammen.
Jeg kommer tilbage. Det loverjeg.
Tror du bare, at du kan bygge et fængsel af minder, og låse hende inde?
Tror du virkelig, at det vil holde hende tilbage?
Tiden er inde. Maurice Fischer er lige død i Sidney.
- Hvornår er begravelsen? - Torsdag. l Los Angeles.
Robert vil følge liget, senest tirsdag. Vi bør komme afsted.
Godt så.
- Cobb, jeg følger med dig. - Nej. Det lovede jeg Miles.
Holdet har brug for en person, der ved, hvad du kæmper med.
Det behøver ikke at være mig, -
- men så må du vise Arthur, det jeg lige så.
Skaf en ekstra plads på flyet.
Hvis jeg kommer ombord på det fly, og du ikke holder vores aftale, -
- rygerjeg i fængsel resten af livet, når vi lander.
Afslut jobbet undervejs. Jeg skal lave ét opkald fra flyet, -
- og så vil du have fri passage gennem immigrations-kontrollen.
- Tredje plads til højre. - Tak.
- Undskyld. - Ja, undskyld, min fejl.
Spænd sikkerhedsselen. Rygning forbudt.
Undskyld mig, jeg tror, dette er din. Du må have tabt den.
- Kunne de herrer tænke sig en drink? - Vand, tak.
Det samme, tak.
Tak.
Jeg kunne ikke undgå at bemærke det, men du er vel ikke i familie med -
- den berømte Maurice Fischer?
- Jo, han var... min far. - Han var en inspirerende person.
- Kondolerer. - Hr.
- Værsgo. - Tak.
For din far. Må han hvile i fred.
Du kunne godt have tisset af, først.
Undskyld.
Du drak for meget gratis champagne før vi lettede, ikke Yusuf?
Meget morsomt.
Nå, vi ved, at han vil tage en taxi i det her vejr.
- ldiot! Hvorfor prøver du ikke... - Gå din vej.
Jeg skal bare... Jeg må smutte. Taxi!
Hvad laver du?
- Undskyld, jeg troede den var ledig. - Det er den ikke.
- Måske kan vi dele. - Ja, måske ikke.
Gider du køre ind til siden og sætte ham...
Fantastisk...
Kom så!
Her er $500, og tegnebogen er endnu mere værd, -
- så sæt mig bare af.
Jeg er bange for, at jeg...
Dæk ham!
Ned! Ned! Hvad fanden sker der?
Dette var ikke en del af designet.
Cobb? Cobb?
- Er du okay? - Ja, jeg er okay.
Fischer er okay, med mindre han bliver køresyg.
Saito?
Få Fischer om til baglokalet, nu!
- Før ham til baglokalet. Nu! - Hvad skete der?
- Er han blevet skudt? Dør han? - Jeg ved det ikke.
Herregud.
- Hvad med dig? Hvad skete der med dig? - Jeg blev blokeret af et godstog.
Hvorfor sætte et tog til at krydse et stort lyskryds i centrum?
- Det gjorde jeg heller ikke. - Hvor kom det så fra?
Lad spørge dig om noget! Hvorfor fanden blev vi overfaldet?
Det var ikke almindelige projektioner. De var uddannet.
- Du har ret. - Hvordan kan de være uddannet?
Fischer havde en udtrækker, der lærte underbevidstheden at forsvare sig selv, -
- så hans underbevidsthed blev militariseret.
Det burde være kommet frem i undersøgelserne.
- Og hvorfor gjorde det ikke det? - Fald ned.
Sig ikke, jeg skal falde ned. Det var fandme dit arbejde!
Det var dit ansvar! Du skulle tjekke Fischers baggrund ordentligt.
Vi er ikke klar til den form for vold.
Vi har arbejdet med underbevidst sikkerhed før.
Hvis vi er lidt mere forsigtige, skal det nok gå.
Det var ikke en del af planen! Han dør, for Guds skyld!
- Så lad os ende hans pinsler. Nej, nej!
Det gør du ikke.
- Gør det ikke. - Han har smerter. Jeg vækker ham.
- Nej, han vil ikke vågne. - Hvad mener du med det?
- Det vil ikke vække ham. - Når man dør i en drøm, vågner man.
lkke fra denne. Vi er for stærkt bedøvede til at vågne.
- Okay. Og hvad sker der, når vi dør? - Vi falder ned i intetheden.
- Mener du det? - lntetheden?
- Drømme uden rammer. - Nå, og hvad sker der dernede?
Bare rå, uendelig underbevidsthed. Der er intet dernede, -
- ud over det, der måske er blevet efterladt af andre, som deler drømmen -
- og som er blevet fanget dernede. l dette tilfælde, er det dig.
Hvor længe kan vi være fanget der?
Tænk ikke på at undslippe, før bedøvelsen damper af.
- Hvor lang tid, Yusuf? - Årtier. Måske evigt. Er ikke sikker.
Spørg ham. Han har været der.
Få ham op ovenpå. Lad os gå.
Fedt. Tak.
Nu er vi fanget i Fischers bevidsthed, og skal kæmpe mod hans private hær.
Og hvis vi bliver dræbt, bliver vi fortabt i intetheden -
- indtil vores hjerner bliver til havregrød, ikke sandt?
Er der nogen, der har en førstehjælps kasse?
Kendte du til de risici uden at fortælle os om det?
Der burde ikke være nogle risici. Jeg vidste ikke, at der ville være en hær.
- Det havde du ikke ret til. - Vi skulle gennem tre lag.
- Og du vidste det og fulgte med. - Jeg stolede på ham.
Du stolede på ham? Fordi han lovede dig halvdelen af hans andel?
Nej. Hele andelen. Og han sagde, at han havde gjort det før.
Gjort det før? Med Mal? Det gik jo også godt, hva?
Nej, slet ikke. Jeg gjorde hvad jeg måtte, for at komme hjem til mine børn.
Så du har ført os ind i en krigszone, uden nogen udvej?
Der er en udvej. Okay? Vi gør arbejdet færdigt, hurtigst muligt, -
- og vi kommer ud, ved hjælp af skubbet, ligesom før.
Glem det. Går vi dybere, hæver vi indsatsen.
Jeg bliver på dette niveau, gutter.
Fischers mænd omringer dette område, mens vi taler.
Ti timers flyvning, svarer til en uge på dette niveau.
Det betyder, at alle vil blive dræbt. Det kan jeg garantere.
Vi har intet andet valg, end at fortsætte, og gøre det hurtigst muligt.
Nedad, er den eneste vej fremad.
Forbered jer. Du følger med. Lad os ryste dem lidt.
Jeg er forsikret mod bortførelse, for over $1 0 millioner.
- Det bør være meget simpelt. - Hold kæft! Det er det ikke.
På din fars kontor, under boghylden, findes hans personlige boks.
- Vi skal bruge koden. - Jeg kender ikke til nogen boks.
Det betyder ikke, at du ikke kender koden.
- Fortæl os, hvad det er. - Jeg ved det ikke.
Vi har det fra en pålidelig kilde, at du gør.
Okay? Hvem er kilden?
Den koster $500.
- Hvad er der i den? - Penge, kort, papirer. Og dette.
- Nyttigt? - Måske.
- Det er din tur. Du har en time. - En time?
Jeg har brug for hele aftenen, til at knække den.
Og Saito havde ikke brug for at blive skudt.
Du har en time, til at skaffe os noget vi kan bruge. Kom nu.
- Hvad er det? - Vores kilde.
Onkel Peter?
Nej.
- Stop dem. - Koden.
- Jeg kender den ikke. - Hvorfor siger Browning, du gør?
Det ved jeg ikke. Lad mig tale med ham, så finderjeg ud af det.
Du har en time. Begynd at tale.
Er alt vel?
Er du uskadt?
De skiderikker har plaget mig i to dage.
De kender en, der har adgang til din fars kontor, og de forsøger at åbne boksen.
- Ja. - De troede, jeg kendte koden, men nej.
- Ja, og jeg gør heller ikke. - Hvad?
Maurice fortalte mig, at når han døde, ville kun du kunne åbne den.
Nej, han gav mig aldrig nogen kode.
Måske gjorde han. Du vidste bare ikke, at det var koden.
Hvad så da?
Måske en række tal -
- baseret på specielle oplevelser med Maurice.
Vi oplevede ikke særlig meget specielt sammen.
Måske efter din mor døde?
Ved du, hvad han sagde, efter hun døde?
- "Robert, der er intet at snakke om." - Det var en svær tid.
Jeg var kun elleve år.
- Hvordan går det? - Han har ondt.
På lavere niveauer er det ikke så slemt.
- Og hvis han dør? - l værste fald?
Når han vågner, er hjernen blank.
- Cobb, jeg står ved vores aftale. - Tak, Saito...
Den er glemt, når du vågner.
lntetheden bliver din virkelighed.
Du bliver fortabt dernede så længe, at du bliver en gammel mand.
- Fyldt med beklagelser. - Som venter på at dø alene.
Jeg vender tilbage, og vi bliver unge mænd sammen igen.
Træk vejret.
De dræber os, hvis de ikke får koden.
- De vil have en løsesum. - Jeg hørte dem.
De låser os inde i vognen og kører den i floden.
- Hvad er der i pengeskabet? - Noget til dig.
Maurice, sagde det var en værdifuld gave til dig.
Et testamente.
Det er udfærdiget.
Det her er et andet, som kan omstøde det første.
Det opløser Fischer Morrow.
Firmaet vil falde fra hinanden.
Det ødelægger hele min arv. Hvorfor dog gøre det?
Det anerjeg ikke. Han elskede dig, Robert.
- På hans egen måde. - På hans måde?
Han tilkaldte mig, inden han døde.
Han kunne knap tale.
Han kæmpede for, at sige én sidste ting.
Han trak mig ind til sig, men jeg fangede kun ét ord.
"Skuffet".
Hvornår var du i intetheden?
Du overtalte måske de andre til at blive ved -
- men de kender ikke sandheden.
Hvilken sandhed?
Du kan sende et tog gennem væggen når som helst.
At Mal bryder igennem din underbevidsthed.
Og hvis vi går dybere ind i Fischer -
- går vi også dybere ind i dig.
Jeg tror ikke, vi vil bryde os om det.
Vi udforskede idéen om en drøm i drømmen.
Jeg pressede på. Jeg ville dybere, videre.
Jeg forstod ikke, at timer blev til år -
- man endte så langt nede -
- at på kanten af underbevidstheden -
- mistede vi forbindelsen til virkeligheden.
Vi skabte vores egen virkelighed.
Det stod på i årevis. Vi lavede vores egen verden.
- Hvor længe sad l fast der? - Omkring 50 år.
Hvordan kunne l holde det ud?
l starten var det fint, -
- vi følte os som guder.
Men det var ikke ægte.
Til sidst, blev det umuligt for mig at leve sådan.
Hvad med hende?
Hun havde gemt noget inderst inde.
En gammel sandhed, hun valgte at glemme.
lntetheden blev hendes virkelighed.
Hvad skete der, da l vågnede?
Når man vender tilbage efter årtier?
Gamle sjæle i unge kroppe.
Jeg vidste, der var noget galt. Men hun indrømmede det ikke.
Til sidst fortalte hun det. Hun var besat af en idé.
Én simpel idé, der ændrede alt.
At vores verden ikke var ægte.
Hun måtte vågne for at vende tilbage til virkeligheden -
- og for at vende hjem, måtte vi dø.
- Hvad med børnene? - De måtte være projektioner -
- vores rigtige børn var det andet sted.
- Hvad med mor? - Rolig nu.
- Tror du ikke, jeg kan se forskel?
Hvorfor kan jeg ikke ændre min drøm?
Du ved ikke, du drømmer.
Der var intet, jeg kunne gøre, -
- intet jeg kunne sige.
Hun ønskede at gøre det, men havde brug for hjælp.
Hun elskede mig for højt, så hun planlagde at gøre det på vores årsdag.
- Hvad laver du? - Kom med mig.
Kom indenfor. Okay? Kom nu ind.
- Jeg springer og du følger mig. - Nej, hør på mig.
Faldet vækker dig ikke, forstået? Du dør.
Kom indenfor igen. Kom nu. Så vi kan snakke om det.
Vi har snakket nok.
- Mal. - Kom ud på afsatsen, ellerjeg springer.
Okay.
Vi snakker om det, okay?
- Jeg beder dig tage trosspringet. - Nej, skat.
Jeg kan ikke. Du ved, jeg ikke kan.
Vent lidt og tænk på børnene.
Tænk på James og Phillipa.
Hvis jeg springer uden dig, mister du dem alligevel.
Hvad mener du?
Advokaten har et brev, -
- der står, jeg frygter for mit liv.
At du har truet med at dræbe mig.
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg elsker dig, Dom.
Hvorfor gør du det?
Så du ikke føler skyld, når du forlader dem.
Vi skal hjem til vores rigtige børn.
Hør på mig, Mal. Se på mig!
Du venter på et tog.
- Mal, gør det ikke! - Et tog, der vil føre dig langt væk.
- James og Phillipa venter på os! - Du ved, hvor du håber det kører hen.
- De venter på os! - Men du ved det ikke med sikkerhed.
- Mal se på mig! - Men det gør ikke noget.
- Mal, for guds skyld! - Fordi vi vil være sammen.
Skat, se på mig! Mal, nej!
Tre psykiatere havde erklæret hende rask.
Jeg kunne umuligt forklare hendes sindstilstand.
Så jeg flygtede.
Nu eller aldrig, Cobb.
James, Phillipa, kom her.
Lad os komme af sted.
Jeg forlod mine børn, og forsøger konstant at komme hjem.
Din skyldfølelse definerer hende, giver næring til hende.
Men den ide, der dræbte hende er ikke dit ansvar.
Hvis denne opgave skal lykkes -
- må du tilgive dig selv og konfrontere hende.
Du er ikke alene.
- Nej, nej... - Jeg tænker på de andre.
De aner intet om risikoen ved at deltage i det her.
Vi må af sted.
- Tiden er udløbet! - Jeg kender ikke koden.
- lkke bevidst. - Og instinktivt?
Der står én på din fars kontor -
- klar til at indtaste koden.
Giv mig seks vilkårlige tal nu.
- Jeg har ingen anelse. - Lige nu!
- Jeg sagde nu! - Fem, to, otte, fire, ni, et.
Det kan du gøre bedre.
Dæk hans hoved til. Vi skal ud og køre.
Jeg er mere værd i live. Hører l?
Hvad sagde han?
Forholdet til hans far er værre end vi troede.
Hvad kan vi bruge det til?
Jo større problemer, jo større udrensning.
Hvordan skal vi forene dem?
- Jeg arbejder på det. - Arbejd hurtigere.
Hans projektioner nærmer sig.
Af sted, før vi bliver omringet.
Du kan sagtens drømme større, søde.
Vi skal flytte vreden til faderen over på gudfaderen.
Og ødelægge hans eneste gode forhold?
Vi forbedrer forholdet til faderen -
- og afslører gudfaderens sande natur.
Fischer burde næsten betale os og ikke Saito.
Og Fischers forsvar? Det er farligere på næste niveau.
- Vi bruger Hr. Charles. - Nej.
- Hvem er Hr. Charles? - Dårlig idé.
Nærmer vi os Fischer på hotellet -
- angriber forsvaret os. Vi bruger Charles ligesom på Stein jobbet.
- Har l gjort det før? - Det virkede ikke.
Målet opdagede han drømte, og hans underbevidsthed udryddede os.
Perfekt. Men l lærte af det, ikke?
Vi skal have en afledning.
Hvad med den smukke dame jeg har brugt før?
Kør forsigtigt, okay?
lntet er sikkert på næste niveau.
Okay.
Tag den med ro. Vi har kun én chance med skubbet.
Jeg spiller musikken, og advarerjer, resten er op til jer.
- Er l klar? - Klar!
Sov sødt.
Kederjeg dig?
Jeg fortalte om mig selv. Var vist ikke lige dig.
Jeg har meget at se til.
Der er Hr. Charles.
- Hr. Fischer? - Ja.
Hyggeligt at møde dig igen. Rod Green, marketings afdelingen.
- Og du er? - På vej væk.
Hvis nu du keder dig.
Hun droppede dig vist -
- medmindre hendes nummer kun har seks cifre.
528-491
Sikken en måde at få venner på, når de stjæler ens pung.
Alene pungen koster...
500 dollars, ikke?
Mine mænd er allerede på sagen.
Hvem eller hvad er Hr. Charles?
Han får Fischer til at snyde underbevidstheden.
Hvorfor er du imod det?
Fordi han skal fortælle målet, han drømmer -
- og så bliver vi mere udsatte.
Rådede Cobb ikke imod det?
Nu ved du, hvor meget Cobb gør, -
- som han siger, man ikke bør gøre.
Hr. Saito, kan vi tale sammen?
- Undskyld, men... - Vent!
- Så mødes vi igen. - Morsomt, Hr. Eames.
Turbulens på flyet?
Tættere på. Det er Yusufs kørsel.
- Undskyld, men du var? - Rod Green, marketing.
Men det passer ikke.
Navnet er Hr. Charles. Husker du mig?
Jeg står for sikkerheden.
Stå af på en anden etage og fortsæt, -
- smid pungen, hans mænd leder efter den.
- Okay. - Cobb skal bruge mere tid.
Sikkerheden?
- Her på hotellet? - Nej.
Jeg udøver en meget speciel form for sikkerhed. Underbevidst sikkerhed.
Taler du om drømme? Taler du om udtrækning?
Jeg er her for at beskytte dig. Din...
Hr. Fischer. Jeg er her for at beskytte dig -
- fra dem som ønsker adgang til dit sind, gennem dine drømme.
Du er ikke i sikkerhed her. De kommer efter dig.
Mærkeligt vejr, ikke?
Kan du mærke det?
Hvad sker der?
Han retter Fischers opmærksomhed mod det mærkelige i drømmen.
Som får underbevidstheden til at lede efter drømmeren.
Altså mig. Hurtigt, kys mig.
- De ser stadig på os. - Ja, det var forsøget værd.
Vi må hellere komme ud her fra.
Kan du mærke det? Du er faktisk blevet uddannet til dette, Hr. Fischer.
Vær opmærksom på det mærkelige vejrskift, tyngdepunkts ændringer.
lntet er virkeligt. Du er i en drøm.
Den nemmeste måde at teste dig selv på, -
- er at forsøge at huske, hvordan du ankom til hotellet. Kan du gøre det?
Ja, jeg, jeg ...
Nej, træk vejret dybt. Husk din træning.
Accepter, at du er i en drøm og at jeg er her for at beskytte dig.
Prøv det.
- Du er ikke rigtig? - Nej, nej.
Jeg er en projektion af din underbevidsthed.
Jeg er sendt for at beskytte dig fra at udtrækkerne hiver dig ind i en drøm.
Og jeg tror, at det er hvad der sker lige nu, Hr. Fischer.
Ja. Okay.
- Kan du få mig ud her fra? - Med det samme. Følg mig.
Vent.
Hvad fanden laver du?
De mænd er sendt for at bortføre dig, okay?
Hvis du vil have min hjælp, må du forholde dig rolig.
Jeg har brug for at du samarbejder, Hr. Fischer.
Hvis det her er en drøm, så skyder jeg mig selv, så vågnerjeg op, ikke?
Det ville jeg ikke forsøge, hvis jeg var dig, Hr. Fischer.
De kan have bedøvet dig. Hvis du skyder, vågner du måske ikke op igen.
Du kunne gå i en dybere drømme tilstand, ved du hvad jeg mener?
Husk din træning.
Husk hvad jeg fortalte. Giv mig pistolen.
Er dette værelse lige under værelse 528?
Ja.
Tænk Hr. Fischer. Hvad husker du fra før denne drøm?
Der var meget skyderi, meget regn.
Onkel Peter. Vi blev kidnappet.
Hvor holder de dig fanget?
- Vi blev smidt ind bag i en varebil. - Det forklarer tyngdepunkts ændringerne.
Er du i en varebil lige nu? Fortsæt.
Det var noget med en boks...
Hvorfor er det så svært at huske?
Det er som at forsøge at huske en drøm, når man vågner.
Hør her, det kræver års træning.
Du og Browning blev trukket ind i denne drøm fordi -
- de forsøger at stjæle noget fra din hjerne.
Hold dit fokus og forsøg at huske, hvad det er.
Hvad er det, Hr. Fischer? Tænk?
En kode.
De bad mig om at fortælle dem de første tal, der faldt mig ind.
De forsøger at trække en talrække ud fra din underbevidsthed.
Det kan være hvad som helst. Vi er på et hotel nu.
Vi bør prøve hotel værelser. Hvad var nummeret, Hr. Fischer?
Forsøg at huske det. Det er meget vigtigt.
Fem.
Fem, to ... Det var en lang række.
Det er godt nok. Vi kan starte med dem.
- Femte etage. - Ja.
- Bruger du tidsindstilling? - Nej, jeg er nødt til selv at vurdere det.
Mens l alle sover i værelse 528, vil jeg afvente Yusufs skub.
- Hvordan ved du hvornår? - Hans musik advarer mig.
Når vognen rammer barrieren på broen, burde det være helt tydeligt.
Så får vi et dejligt synkroniseret skub.
Hvis det er for tidligt, bliver vi ikke trukket ud.
Hvis det er for sent, kan vi ikke skubbes.
Hvorfor ikke?
Fordi vognen vil være i frit fald. Vi kan ikke skubbes uden tyngdekraft.
Det er rigtigt.
De er med mig.
- Hr. Charles. - Ved du, hvad det er, Hr. Fischer?
- Ja, det trorjeg. - De forsøgte at få dig ind i drømmen.
- Jeg er allerede i drømmen. - lnd i drømmen igen.
Hvad mener du? En drøm i en drøm?
Hej. Jeg kan se, du har skiftet.
Hvabehar?
Undskyld mig. Jeg forvekslede dig med en ven.
En flot fyr, erjeg sikker på.
Det er Fischers projektion af Browning. Vi følger efter, og ser hvad den gør.
- Hvorfor? - Fordi hans handlinger vil fortælle os -
- om Fischer mistænker ham, som vi gerne vil have ham til.
- Onkel Peter. - Du sagde, l var bortført sammen?
lkke helt. De havde ham allerede. De torturerede ham.
Og så du, de gjorde det?
- Arbejder bortførerne for dig? - Robert.
Prøver du at få den boks åbnet? For at få det andet testamente?
Fischer Morrow har været hele mit liv. Jeg kan ikke lade dig ødelægge det.
Jeg smider ikke min arv væk. Hvorfor skulle jeg dog det?
Jeg kunne ikke lade dig reagere på din fars sidste provokation.
- Hvilken provokation? - Testamentet, Robert.
Det er hans sidste fornærmelse.
Som udfordrer dig til at skabe dit eget -
- som siger, du ikke er en værdig arvtager til hans bedrifter.
At han var skuffet, ikke?
Jeg er ked af det.
Men... han tager fejl.
Du kan bygge en bedre virksomhed end han nogensinde gjorde.
Hr. Fischer? Han lyver.
- Hvordan ved du det? - Tro mig, det harjeg forstand på.
Han skjuler noget, og vi skal finde ud af, hvad det er.
Du skal gøre det samme mod ham, som han ville have gjort mod dig.
Gå ind i hans underbevidsthed og find ud af, hvad han skjuler.
Godt så.
Han er væk.
Hvis underbevidsthed skal vi ind i her?
l Fischers.
Men jeg sagde det var Brownings, så han kan være med på holdet.
Han vil hjælpe os med at bryde ind i sin egen underbevidsthed.
Præcis.
Vagterne vil være efter dig.
Og jeg giver dem en tur i karrusellen.
Bare vær tilbage før skubbet.
Læg dig til at sove, Hr. Eames.
Har du det godt?
- Er du klar? - Ja, ja. Jeg har det fint, jeg er klar.
Cobb? Hvad er der dernede?
Forhåbentlig den sandhed, vi ønsker Fischer skal kende.
Jeg mener, hvad er der til dig?
Så l det?
Eames, det er din drøm.
Du skal trække vagterne væk fra komplekset. Forstår du?
- Og hvem hjælper Fischer ind? - lkke jeg.
Hvis jeg kender vejen, kan vi alle komme i fare.
- Jeg har tegnet stedet. - Nej, du bliver hos mig.
Jeg kan gøre det.
Godt, du orienterer ham på vejen.
- Fischer, du går med ham. - Okay.
- Hvad med dig? - Brug radioen. Jeg hører alt.
Vinduerne på øverste etage er store nok til -
- til jeg kan dække jer fra det sydlige tårn. Ser du?
- Ja. Kommer du ikke med ind? - For at finde sandheden om din far -
- må du selv bryde ind i Brownings sind.
Kom Fischer!
Alarm. Af sted.
Afgang.
Kør.
Jeg håber, du er klar.
Nej, det er for tidligt.
Cobb, hører du det?
Troede, det var vinden heroppe.
Ja, jeg hører det. Det er musik.
- Så hvad gør vi? - Skynder os.
Yusuf har ti sekunder til skubbet.
Det giverArthur tre minutter.
- Det giver os, hvor meget? - 60 minutter.
Kan de komme derhen på mindre end en time?
Men de skal stadig klatre ned til den mellemste terrasse.
Så de har brug for en anden vej ind. En mere direkte vej.
Det er udformet som en labyrint.
Der må være en vej tværs gennem labyrinten, ikke?
Eames?
Har Eames tilføjet ekstra detaljer?
Jeg ved ikke, om jeg bør sige det. Hvis Mal finder...
Vi har ikke tid til det pjat. Tilføjede han noget?
Han tilføjede luftkanaler, så man kan gå på tværs af labyrinten.
Forklar dem det.
- Saito? - Ja.
Paradoks.
- Hvad var det? - Skubbet.
- Cobb! Cobb, gik vi fri? - Ja.
Kunne han ikke have drømt om en sandstrand?
Hvad fanden gør vi nu?
Vi gørjobbet færdigt før næste skub kommer.
- Hvilket næste skub? - Når varebilen rammer vandet.
Prøv venligst at ringe op igen.
Hvis du har brug for hjælp...
Kan man ikke skubbes uden tyngdekraft?
Arthur har et par minutter, og vi har omkring tyve.
Alt i orden?
Kom så. Hjem til basen.
Kom så.
Der er noget galt. De er på vej hen til jer, som om de ved noget.
Prøv at købe os mere tid, okay?
Kom nu.
Det er overfor forværelset til det forstærkede værelse.
Har det forstærkede værelse ingen vinduer?
Nej, så ville det jo ikke være forstærket.
Forhåbentlig kan Fischer lide, hvad han finder derinde.
Er de projektioner en del af hans underbevidsthed?
Ja.
Ødelægger du den del af hans sind?
De er kun projektioner.
Vi er fremme.
Der er fri bane, men skynd dig, der er en hel hær på vej.
Jeg er der.
- Der er en anden. - Fischer, det er en fælde. Kom ud!
Kom. Kom nu lidt længere.
- Cobb. Nej, hun er ikke virkelig. - Hvordan ved du det?
Hun er kun en projektion. Fischer... Fischer er virkelig.
Hej.
Eames! Eames, skynd dig hen til værelset.
- Hvad skete der? - Mal dræbte Fischer.
Jeg kunne ikke skyde hende.
Det kan ikke betale sig at genoplive ham.
Hans hjerne er allerede fanget dernede. Det er forbi.
Er det bare det? Mislykkedes vi bare?
Det er slut. Jeg er ked af det.
Men det erjo ikke mig, der ikke kommer hjem til min familie, vel?
Jeg ville gerne have fundet ud af, hvad der skete derinde.
- Jeg troede, vi havde styr på det. - Lad os sætte sprængladningerne.
Nej, der er stadig en måde.
Vi skal bare følge med Fischer derned.
Vi har ikke tid nok.
Nej, men vi har tid nok dernede.
Og vi finder ham.
Så snart Arthurs musik virker, så brug defilibratoren til at genoplive ham.
Så kan vi give ham hans eget skub dernede.
Du får ham derind.
Når musikken stopper, så spræng hospitalet i luften -
- og så bruger vi alle skubbet til at komme op gennem lagene.
Værd at prøve.
Hvis Saito kan holde vagterne væk, mens jeg sætter sprængladningerne.
Saito klarer den aldrig, vel?
Cobb, kom nu! Vi bør forsøge det.
Prøv nu bare.
Men er du der ikke på skubbet, så tagerjeg af sted, med eller uden dig.
Hun har ret.
Kan jeg stole på dig her?
Mal vil jo være dernede.
Jeg ved, hvorjeg kan finde hende. Og hun har Fischer.
Hvordan ved du det?
Fordi hun vil have, jeg kommer efter ham. Hun vil have mig derned igen, hos hende.
Går det?
- Er det din verden? - Det var det.
Eller det burde være.
Kom.
Saito...
Du skal passe på Fischer, mens jeg sætter nogle sprængladninger.
Der er ikke plads til turister i disse jobs.
Sådan.
Har du bygget alt dette? Det er utroligt.
Vi byggede i årevis.
Så begyndte vi at tegne fra hukommelsen.
Denne vej.
Det var vores kvarter. Steder fra vores fortid.
Det var vores første lejlighed. Så flyttede vi ind i bygningen der.
Da Mal blev gravid, blev det vores hjem.
Genopbyggede l alt dette fra hukommelsen?
Som jeg sagde, vi havde masser af tid.
Hvad er det?
Det er Mals barndomshjem.
- Er hun derinde? - Nej.
Kom.
Vi ønskede begge at bo i et hus, men vi kan lide denne form for bygning.
l den virkelige verden ville vi være nødt til at vælge, men ikke her.
Hvordan vil du få Fischer tilbage?
Jeg må finde på en måde at skubbe ham på.
Hvad?
Jeg må improvisere.
Der er noget, du skal vide om mig. Om inception.
En idé er som en virus. Modstandsdygtig.
Meget smitsom.
Det mindste frø af en idé kan vokse sig stor.
Kan definere eller ødelægge dig.
Den mindste idé, såsom: "Din verden er ikke virkelig."
En simpel lille tanke, der ændrer alt.
Du virker så sikker på din verden. På hvad der er virkeligt.
Tror du, han er?
Eller synes du, han bare er så fortabt, som jeg var?
Jeg ved, hvad der er virkeligt, Mal.
lngen tvivl, der nager?
Føler du dig ikke forfulgt, Dom?
Jagtet over hele kloden af anonyme selskaber og politiet?
Hvor projektionerne forfølger drømmeren.
lndrøm det.
Du tror ikke længere på kun én virkelighed.
Så vælg. Vælg at bo her.
Vælg mig.
Du ved, hvad jeg må gøre. Jeg må vende tilbage til vores børn, -
- fordi du har forladt dem.
- Fordi du forlod os. - Du tager fejl.
- Jeg tager ikke fejl. - Du er forvirret.
Vores børn er her.
Og du ville gerne se deres ansigter igen, ikke?
Ja, men jeg ser dem deroppe, Mal.
Deroppe?
Hør dog hvad du selv siger. Det er vores børn. Se!
Hør på dig selv. Det er vores børn. Se!
James? Phillipa?
Lad være. Det er ikke mine børn.
Det siger du til dig selv, men du tror det ikke.
- Nej, jeg ved det. - Hvad hvis du tager fejl?
Hvis nu hvis jeg er virkelig.
Du siger hele tiden, hvad du ved. Men hvad tror du? Hvad føler du?
Skyld.
Jeg føler skyld, Mal.
Lige meget hvad jeg gør, hvor håbløs jeg er, -
- lige meget hvor forvirret, så er skylden der altid, -
- til at minde mig om sandheden.
Hvilken sandhed?
At idéen til at tvivle på din virkelighed kom fra mig.
Plantede du idéen i mit sind?
Hvad snakker hun om?
Jeg vidste inception var muligt, fordi jeg gjorde det ved hende først, -
- ved min egen kone. - Hvorfor?
Vi var fortabte herinde.
Jeg vidste, vi skulle væk, men hun ville ikke acceptere det.
Hun havde gemt noget, noget der lå dybt i hende.
Sandheden hun engang kendte, men havde valgt at glemme -
- men ikke kunne flygte fra.
Så jeg besluttede mig for at finde den.
Jeg tog dybt ind i hendes sind, for at finde det hemmelige sted.
Jeg brød ind, og plantede en idé.
En simpel idé, som ville ændre alt.
At hendes verden ikke var virkelig.
Døden var den eneste udvej.
Du venter på et tog.
Et tog, der vil føre dig langt væk.
Du ved, hvor du håber toget fører dig hen.
Men du kan ikke vide det med sikkerhed.
Men det betyder ikke noget!
- Fortæl mig hvorfor! - Fordi vi vil være sammen!
Jeg vidste ikke, at idéen ville vokse i hendes sind som en knude, -
- så selv efter hun vågnede -
- selv efter du kom tilbage til virkeligheden, -
- troede du stadig ikke din verden var virkelig -
- at døden var den eneste udvej.
Mal, nej! Gud!
- Du forgiftede mit sind. - Jeg prøvede at redde dig.
Du forrådte mig. Men du kan gøre det godt igen, -
- du kan stadig holde dit løfte.
Vi kan stadig være sammen lige her, i den verden, vi byggede sammen.
Cobb, vi skal have fat i Fischer.
l må ikke få ham.
Hvis jeg bliver, lader du ham så gå?
Hvad er det, du siger?
Fischer er på verandaen.
- Se om han er i live, Ariadne. - Cobb, det kan du ikke.
Se om han er i live. Lige nu. Gør det.
Han er her, og det er tid, du skal komme nu!
- Tag Fischer med dig, okay? - Du kan ikke blive her hos hende!
Nej. Saito er død nu, -
- det betyder han er hernede et sted. Jeg skal finde ham.
Jeg kan ikke blive her hos hende, fordi hun eksisterer ikke.
Jeg er det eneste, du tror på efterhånden.
Jeg ville ønske -
- jeg ønsker det mere end noget andet, men -
- jeg kan ikke forstille mig dig uden din kompleksitet -
- din perfektion og dine mangler.
Går det?
Se på dig.
Du er bare en skygge. Du er en skygge af min rigtige kone.
Du er det bedste, jeg kunne klare, men -
- du er bare ikke god nok.
Føles det her rigtigt nok?
- Hvad laver du? - lmproviserer.
Nej, nej, nej!
Det er nu. Af sted.
Jeg var skuf...
Skuffet...
Jeg ved det, far.
Du er skuffet over, at jeg ikke blev som dig.
Nej, nej -
- jeg var skuffet over, at du prøvede.
Kom nu, kom nu.
Testamente.
Det er skubbet, Ariadne! Du skal af sted nu!
Sid ikke fast hernede. Find Saito, og få ham tilbage!
Skal jeg nok!
Kan du huske dengang, du friede til mig?
Ja.
Du sagde, du drømte, vi blev gamle sammen.
Mal, det gjorde vi jo.
Kan du ikke huske det?
Jeg savner dig mere end jeg kan holde ud, men -
- vi havde vores tid sammen.
Jeg bliver nødt til at give slip på dig.
Jeg må give slip på dig.
Beklager, Robert.
Min far ville have jeg skulle leve som min egen herre, -
- ikke kun som ham.
Det vil jeg gøre, onkel Peter.
Hvad skete der?
- Cobb blev. - Hos Mal?
Nej, for at finde Saito.
Han vil blive fortabt.
Nej, han klarer den.
Er du kommet for at slå mig ihjel?
Jeg venter på nogen.
Nogen fra en fjern drøm?
Cobb? Umuligt.
Vi var unge mænd sammen.
Jeg er en gammel mand.
Fyldt med beklagelser.
Venter på at dø alene.
Jeg kom tilbage efter dig. For at minde dig om noget -
- noget du engang vidste, -
- at denne verden ikke er virkelig.
For at overtale mig til at overholde vores aftale?
Til at tage et trosspring, ja.
Kom tilbage, så vi kan være unge mænd sammen igen.
Kom tilbage med mig. Kom tilbage.
Et varmt håndklæde?
Vi lander i Los Angeles, om ca. 20 minutter.
Behov for immigrations blanketter?
Tak.
- Et varmt håndklæde? - Nej.
lmmigrations blanketter?
- Velkommen hjem, Hr. Cobb. - Tak.
Velkommen. Denne vej.
James? Phillipa?
Se, hvem der er her.
Hej børn. Hvordan har l det?
- Far! - Hvordan har l det?
Se hvad jeg har bygget!
- Hvad har du der? - Jeg har bygget et hus af sten!
- Af sten? - Kom, du skal se det.
Kan du lave et til mig?
Kom nu, far.