Hei! Kom hit! Vi har en mann på stranden!
Jeg er på vei.
Han hallusinerte, men han nevnte ditt navn...
Han hadde bare dette med seg...
Og dette.
Har du kommet hit for å drepe meg?
Jeg vet hva dette er.
Jeg har sett en før... For mange, mange år siden.
Den tilhørte en mann jeg møtte i en halvglemt drøm.
En mann som var besatt av noen radikale forestillinger.
Hva er den mest elastiske parasitten? Bakterie? Et virus?
Tarmorm?
Det Mr.Cobb prøver å si er... -En idé!
Motstandsdyktig , meget smittsom.
Når ideén blir plantet i hjernen, er det nesten umulig å fjerne den.
En ide som er dannet, og forstått, sitter.
-Der et sted. -Noe som dere stjeler?.
Ja, i drømstadiet, er din underbevisshets forsvar senket
og det gjør dine tanker sårbare mot tyveri. Det kalles utdrag.
Sir Saito, vi kan trene din underbevisshet til å forsvare seg fra til og med
-de beste utdragene. -Hvordan kan jeg gjøre det?
Fordi jeg er den beste utdrageren.
Jeg vet hvordan jeg kan finne hemmelighetene dine.
Jeg kan triksene. Og kan jeg lære deg den når du sover
vil forsvaret ditt aldri være svekket.
Om du vil ha min hjelp, må du være helt åpen med meg.
Jeg må vite hvordan du tenker, bedre enn konen din.
Bedre enn terapauten din, bedre enn noen annen.
Hvis dette er en drøm, og du har en safe full av hemmeligheter
Må jeg vite hva som er inni den.
For at dette skal fungere, må du la meg komme helt inn.
Nyt kvelden, gentlemen. Men jeg vil tenke over tilbudet deres.
Han vet.
Hva er det som foregår der oppe?
Saito vet. Han leker med oss.
Det gjør ikke noe. Jeg vil få det til. Stol på meg.
lnformasjonen er i safen. Han så på safen med engang jeg nevnte ''hemmeligheter".
Hva gjør hun her?.
Gå tilbake til rommet, ok. Jeg vil ta meg av dette.
Ok, best for deg. Vi er her for å jobbe.
Om jeg hopper, vil jeg overleve?
Kanskje med ett slappt hopp. Mal, hva gjør du her?.
Trodde kanskje du savnet meg.
Du vet jeg savner deg. Men jeg kan ikke stole på deg lengre.
Hva så?
Det ser ut som Arthur's smak.
Egentlig, motivet er delvis disponering av britiske malere.
Sett deg, er du snill.
Si meg... Savner barna meg?
Du kan ikke forestille deg.
-Hva er det du gjør?. -Får litt frisk luft.
Bli der du er, Mal.
Faen!
-Snu deg! -Legg ned våpenet!
Vær så snill.
Og nå konvolutten, Mr.Cobb.
Var det hun som sa det til deg? Eller visste du det hele tiden?
At du kom hit for å stjele eller... at vi egentlig sover?.
Jeg vil ha navnet til arbeidsgiveren din.
Det er ingen vits å komme med trusler i en drøm, ikke sant, Mal?
Det kommer ann på hva du truer med. Å drepe ham kommer bare til å vekke ham.
Men smerte...
Smerten ligger i hjernen og ifølge dekorasjonene er vi i din drøm Arthur.
-Hva er det du gjør?.Det er for tidlig! -Jeg vet! Men drømmen kollapser!.
Jeg prøver å oppholde Saito så lenge som mulig! Vi er snart ferdige!
Dette stedet. Bildene...
Stopp ham!
Konfidensiellt.
Dette går ikke. Vekk ham!
Er du våken!
-Gi ham sparken! -Hva?
Dytt ham ned.
Han er våken.
Du kom forberedt, hmm?
Ikke engang sikkerhets sjefen min vet om denne leiligheten.
Hvordan fant du den ?
Det er veldig vanskelig for en mann i din posisjon for å holde ett kjærlighets reir som dette hemmelig
Spesiellt når det er en gift kvinne innblandet.
-Hun hadde aldri... -Og her står vi.
-For dilemmaet. -De nærmer seg.
-Du har det du kom for. -Vel, det stemmer ikke.
Du har utelatt en viktig opplysning, ikke sant?
Du skjulte noe fordi du visste hva vi drev med.
Spørsmålet er hvorfor du lot oss komme inn i det hele tatt?
-Opptaksprøve. -Opptakprøve til hva?
Det spiller ingen rolle. For dere feilet.
Vi tok et utdrag av all informasjon du hadde der inne.
Men din tilnærming til drømmen er åpenbar.
Så ...
leave me alone.
Det virker ikke som du forstår, Mr.Saito. Arbeidsorganisasjonen som ansatte oss...
De godtar ikke feil. Vi vil ikke overleve 2 dager.
Cobb?
Ser ut som jeg har nødt til å gjøre dette litt enklere.
Fortell oss hva du vet! Fortell oss hva du vet, nå!
Jeg har alltid hatet dette teppet.
Det er flekker og råtner på mange forskjellige måter. Det er slik du vet det er laget av ull.
Men nå..
...polyester.
Det betyr atj eg ikke ligger på teppet mitt i leiligheten min.
Du tar godt vare på ryktet ditt, Mr. Cobb. Jeg drømmer fortsatt.
-Hvor dro han? -Vi får ikke betalt.
Drøm inni en drøm, huh. Jeg er imponert.
Men i min drøm, følger du mine regler.
-Ja, men Mr. Saito... -Vi er ikke i din drøm.
Vi er i min.
Drittsekk. Hvordan klarte du å rote til teppet?
-Det var ikke min feil. -Du er arkitekten.
-Jeg visste ikke at han kom til å sjekke det! -Nå er det nok.
-Du, hva faen er alt dette? -Jeg har det under kontroll.
Jeg ser det ikke er under kontroll.
Vi har ikke tid til dette. Jeg går av i Kyoto.
Hvorfor?. Vi må fortsatt sjekke alle kupene.
Jeg liker ikke tog. Hør.
Alle går hver for seg.
-Ja, hallo. -Hei, pappa
Hei, pappa.
Hei, barn. Hvordan går det med dere, hmm?
Bra -Greit,tror jeg.
-Greit? Hvem er det som bare har det greit, er det duJames? -Ja, når kommer du hjem, pappa?
Jeg kan ikke kjære, Jeg kan ikke.
-lkke enda, husker du? -Hvorfor?.
Jeg har allerede sagt det. Jeg er borte fordi jeg jobber, ok?
Bestemor sier at du aldri kommer tilbake.
Phillipa, er det deg? La meg prate med bestemor i telefonen?
Hun rister på hodet.
Vi får håpe hun tar feil.
-Pappa? -Ja, James?
Er mamma sammen med deg?
James, vi har snakket om dette. Mamma er ikke her lengre.
Hvor er hun da?
Barn, det er nok. Si adjø..
Jeg kommer til å sende gaver med bestefar.
Vær snille, vær...
-Skyssen er på taket -Greit.
-Har du det bra? -Ja, hvordan det?
Den drømmen. Der Mal dukket opp?
Beklager det med beinet, det skal ikke skje igjen.
Det begynner å bli verre, ikke sant?
En unnskyldning er alt du får , Arthur.
-Hvor er Nash? -Han har ikke dukket opp. Vil du vente?
Nei, vi er ment til å gå over til Saitos ekspansjonsplaner i Cobol Engineering
for 2 timer siden. Til nå, vet de at vi har feilet. På tide å forsvinne.
-Hvor har du tenkt å dra? -Buenos Aires.
Kanskje jeg fikser en jobb når ting roer seg.
-Og du? -Statene, sir.
Hils fra meg
Han solgte kunsten. Falt av selskapet og håpet på livet sitt.
Så jeg tilbyr dere tilfredshet.
Det er ikke slik jeg håndterer arbeid.
-Hva kommer du til å gjøre med ham? -lngenting.
Men jeg kan ikke snakke for Cobol Engineering.
-Hva ønsker du av oss? -lnception.
-Er det mulig? -Selvfølgelig ikke.
Om du kan stjele en ide fra noens hode hvorfor kan du ikke plante en i stedet.
Ok, nå kommer jeg til å plante en ide i hjernen din. Jeg sier til deg...
''lkke tenk på elefanter".
-Hva tenker du på da? -Elefanter.
Men det er ikke din ide fordi du vet jeg ga ideen til deg.
Subjektets hjerne kan alltid spore skapelsen av ide'en.
-Ekte inspirasjon umulig å forfalske. -Det er ikke sant.
-Kan du gjøre det? -Gir du meg et valg?
For jeg kan finne min egen måte å ordne ting med Cobol.
-Du trenger ikke å ha et valg. -Og jeg velger å dra, sir.
Fortell mennene hvor du vil dra
Hei, Mr. Cobb!
-Hvordan ville du likt å dra hjem? -Til USA?
-Til barna dine? -Kan ikke ordnes!
-Det er ingen som kan! -Akkurat som inception.
Cobb, kom igjen.
Hvor kompleks er ideén?
-Enkel nok. -lngen ide' er enkel...
når du planter det i noen andres hjerner.
Min viktigste konkurrent er en gammel mann med dårlig helse
Hans sønn vil snart arve kontrollen over selskapet.
Jeg trenger ham å bestemme seg for å bryte opp farens imperium.
- Cobb, vi bør gå bort fra dette. -. Vent.
Om jeg ville gjort dette... Om jeg kunne gjort det må jeg ha garanti
Hvordan kan jeg vite at du leverer?.
Det vet du ikke.
Men jeg kan. Så, ønsker du å leve i troen?
Eller bli en gammel mann fylt av anger, mens du venter på å dø ensom?
Sett sammen gruppen din, Mr. Cobb. Og velg ditt mannskap klokt.
Jeg vet hvor mye du ønsker å dra hjem.
-Men dette kan ikke bli gjort. -Jo, det kan det.
-Man må bare gå dypt nok. -Det kan du ikke vite.
Jeg har gjort det før.
Hvem gjorde du det på?
Skal vi til Paris?
Vi vil trenge en ny arkitekt.
Du har aldri likt kontoret ditt, har du?
Ingen plass til å tenke på det rommet .
Er det trygt for deg å være her?.
Utlevering for forbrytere mellom Frankrike og USA er et byråkråtisk mareritt, det vet du.
Jeg tror de kanskje vil finne en løsning i ditt tilfelle.
Jeg tok med meg dette så du kan gi dem til barna når du har tid.
Det skal mer til enn kosedyr
til å overbevise barna at de fortsatt har en far.
Jeg driver med det jeg kan best.
-Jeg driver med det du lærte meg. -Jeg har aldri lært deg å være en tyv.
Nei, du lærte meg å navigere tankene til folk, men etter det som skjedde...
De ønsker å beholde våre legitime måter for meg å bruke denne ferdigheten.
Hva gjør du her, Dom?
Jeg tror jeg har funnet veien hjem.
Det er en jobb for noen mektige folk.
Folk som jeg tror kan ordne oppi siktelsen permanent...
-Men jeg trenger din hjelp. -Du er her for å korrupte en av mine beste genier.
Du vet hva jeg tilbyr. Du må la dem avgjøre det selv.
-Penger. -lkke bare pengene. Du husker. Det er...
Muligheten til å byggekatedraler, storebyer, ting som aldri har eksistert.
Ting som ikke kan eksistere i den virkelige verden.
Så, du vil at jeg skal la noen andre følge deg inni din fantasi.
De kommer ikke inni drømmen. De bare designer nivåene...
og lærer dem til drømmene. Det er alt.
Design dem selv.
Mal vil ikke la meg gjøre det.
Kom til virkeligheten, Dom. Vær så snill.
Virkeligheten?
De barna, dine barnebarn de venter på at faren deres skal komme hjem igjen.
Det er deres realitet. Og denne jobben. denne siste jobben er min utvei.
Jeg ville ikke stått her om jeg visste om noen andre muligheter.
Jeg trenger en arkitekt som er så god som jeg engang var.
Jeg har noen som er bedre.
Ariadne?
Jeg vil at du skal møte, Mr.Cobb.
-Hyggelig å treffe deg. -Om du har et øyeblikk...
Mr. Cobb har et jobb tilbud han vil diskutere med deg.
-Starter jobben snart? -lkke helt.
-Jeg har en prøve til deg. -Du hadde ikke tenkt å fortelle meg noe om det først?
Før jeg beskriver jobben, må jeg vite at du kan utføre den.
-Hvorfor?. -Det er ikke, helt lovlig.
Du har to minutter på å designe en labyrint som tar ett minutt å løse.
Stopp.
lgjen.
Stopp.
Du må gjøre det bedre enn det der.
Nå ligner det på noe.
De sier at vi bare bruker en liten del av hjernens potensiale, men det er når vi er våkne.
Når vi sover, kan tankene gjøre nesten hva som helst.
-Som hva da? -Vel, forestill deg at du designer en byggning.
Der du gradvis bygger hvert aspekt.
Men noen ganger føles det som at det bygges av seg selv. Om du skjønner hva jeg mener.
-Jaja, som, å oppdage. -Ekte inspirasjon, ikke sant?
l en drøm gjør sinnet dette kontinuerlig.
Vi skaper og oppfatter verden en forskjellig.
Og sinnet vårt gjør dette så bra
at vi ikke engang vet at det skjer.
Det tillater oss og komme rett inni midten av prosessen.
-Hvordan? -Ved å ta over skapelsen.
Det er derfor jeg trenger deg. Du skaper verdenen i drømmen.
Vi får subjektet inni drømmen.
Og de føler det er deres underbevissthet.
Hvordan kan jeg noensinne skaffe nok detaljer for å få dem til å tro at det er virkelig.
Vel, drømmer føles ekte ut når vi er inni dem, ikke sant?
Det er bare når vi våkner opp at vi skjønner at noe faktisk var merkelig.
La meg stille deg et spørsmål: Du husker egentlig aldri begynnelsen av en drøm, gjør du?
Du ender alltid opp midt oppi det hele.
-Jo, jeg går ut ifra det. -Så hvordan endte vi opp der?.
-Vel, vi kom nettopp fra.. -Tenk på det Ariadne.
Hvordan kom du dit? Hvor er du akkurat nå?
-Drømmer vi ? -Du er faktisk i arbeidsværelset nå og sover.
Og dette er din første leksjon i delte drømmer, sånn er det.
Hvis det bare er en drøm, hvorfor er du...
Det er aldri bare en drøm, er det? Når ansiktet er fullt av glass
føles det som et helvete. Når du er i det, føles det virkelig.
IDet er det militæret utviklet. Delte drømmer, det var et treningsprogram
for soldater,til å skyte, stikke og kvele hverandre når de våknet opp.up
Hvordan følte arkitektene at de hørte til?
Vel, noen måtte designe drømmene, ikke sant?
-Kan du ikke gi oss fem minutter til? -Fem minutter?.
Vi har jo pratet i minst en time.
l en drøm, funksjoner er hjernen din raskere derfor...
går tiden senere.
Fem minutt i virkeligheten gir deg en time i drømmen.
Skal vi se hva du kan få opp i løpet av fem minutter?.
Vi har de grunnleggende tingene. Bokhandel, kafe.
Nesten alt annet er her også
-Hvem er menneskene? -Projeksjoner fra min underbevisthet.
-Din? -Ja Husker du, du er drømmeren.
Du har bygd denne verden. Jeg er subjektet, hjernen min befolker den.
Du kan bokstavelig talt prate med min underbevisshet.
Det er et av alternativene vi bruker til å dra ut informasjon fra et subjekt.
-Hvilke andre muligheter?. -Ved å lage noe sikkert, som en...
som en bank eller et fengsel.
Sinnet fyller automatisk inn det som den prøver å beskytte.
-Skjønner?. -Da bryter du deg inn og stjeler det
Vel...
Jeg trodde at drømmene skule være om det visuelle, men det er mer om følelsen av det.
Spørsmålet mitt er, hva skjer når du begynner å rote med fysikken til det hele?
-Spesiellt, eller hva? -Ja, det er det.
Hvorfor kikker alle på meg?
Fordi underbevisstheten min føler at noen andre skaper denne verdenen.
Jo mer du forandrer på ting, jo raskere begynner projeksjonen
å konvergere.
-Konvergere? -Det sanser den fremmede naturen til drømmeren.
De angriper, som hvite blodceller som kjemper mot en infeksjon.
-Kommer de til å angripe oss? -Nei, bare deg.
Dette er flott, men jeg må si at hvis du fortsetter å forandre ting som dette...
Jesus. Kan du fortelle underbevisstheten din at den skal ta det litt rolig?
Det er underbevisstheten min. Husker du?Jeg kan ikke kontrollere den.
lmponerende.
Jeg kjenner igjen denne broen. Dette stedet er virkelig, ikke sant?
Ja, jeg krysser den hverdag når jeg går til universitetet.
Aldri lag plasser fra minnene dine.
Alltid forestill deg nyesteder.
Vel, man må jo hente ideer fra ting du ser i virkeligheten, ikke sant?
Bare bruk detaljer. Lyktestolpe eller en telefonboks.
-Aldri store områder. -Hvorfor ikke?
Fordi å bygge en drøm utifra dine minner er den letteste
veien for åfå oversikten over hva som er virkelig og hva som er en drøm.
Er det, det som skjedde med deg?
Hør på meg. Dette har ingenting med meg å gjøre, forstått?
Er det derfor du trenger meg til å bygge drømmene dine?
Vekk fra henne. Trekk tilbake.
-Trekk tilbake! -Cobb!
-kom deg vekk! -La meg gå!
-lkke! Mal! -Cobb!
-Mal! -Vekk meg!
-Mal, Nei! Nei! -Vekk meg nå!
Mal, nei!
Hei, hei, hei, se på meg. Det går bra
-Du har det bra -Hvorfor...hvorfor våknetj eg ikke?
Fordi det var fortsått litt tid igjen og du kan ikke våkne midt i en drøm
med mindre du dør.
-Vis meg totemet. -Hva?
-Totem, er en liten, personlig... -For en underbevisthet du har, Cobb!
-Hun er en virkelig sjarmør. -Jeg hører at du har møtt Mrs. Cobb.
-Hun er hans kone. -Ja Så, et totem.
Du trenger et lite objekt... som du kan ha på deg hele tiden.
som ingen andre vet om.
-Som en mynt? -Nei. Det må være mer unikt enn det.
Dette er en teming.
Jeg kan ikke la deg røre den. Det vil ødelegge hensikten den har.
Bare jeg, vet balansen og vekten av denne bestemte temingen.
Slik at, når du ser på totemet ditt,
Så vet du uten tvil at du er ikke noen andres drøm.
Jeg vet ikke om du ikke kan se hva som skjer eller om du bare ikke vil
men Cobb har seriøse problemer som han prøver å begrave.
Og jeg kommer ikke til å bare åpne sinnet mitt til noen som det.
Hun kommer tilbake. Jeg har aldri sett noen som kommer seg så fort før.
Virkeligheten kommer ikke til å være nok for henne nå Og når hun kommer tilbake...
Hvis hun kommer tilbake, så skal du få henne til å lage labyrinter.
-Hvor er det du skal være? -Jeg må besøke Eames.
Eames? Nei, han er i Mombasa Det er Cobol's bakgård.
-Det er en nødvendig risiko. -Det er mange gode tyver.
Vi trenger ikke bare en tyv. Vi trenger en forfalsker.
Du kan forme dem akkuråt som du vil. Men de kommer ikke til å formere seg.
-Du vet aldri. -La meg finne en drink til deg.
Du kunne.
-Rettskrivningen din har ikke blitt bedre. -Test meg.
Hvordan er håndskriften din?
-Den beste i byen. -Bra
Mange takk.
Inception.
Før du gidder å si til meg at det er umulig...
Nei, det er absolutt mulig. Men det er jævlig vanskelig..
-lnteressant. -Arthur fortsette å fortelle meg at det ikke er mulig.
Arthur... Jobber du fortsatt med den pinnen og sinnet?
-Han er flink til det han gjør, ikke sant? -Ja, han er den beste. Han har ikke fantasi.
lkke som deg.
Hør her, hvis du skal utføre inception, trenger du fantasi.
La meg spørre deg om en ting. Har du gjort det før?.
Vi prøver. Vi fikk ideén på plass. Men den satt ikke.
-Planlegger du det ikke bra nok? -Nei, det handle rikke bare om dybde.
Du trenger den enkleste versjonen av en ide, for at den...
skal vokse naturlig i subjektene dine. Sinnet er en sart sak.
Så hva er ideén du vil plante?
Vi vil ha en arving av et stort konsern til å oppløse farens imperiet.
Vel, du skjønner, du har forskjellige politiske motivasjoner og anti-manipulerings følelser å sette sammen.
Og med alt det der, er du virkelig prisgitt motivet til subjektets fordommer.
Og det du må gjøre er å begynne helt fra begynnelsen.
-Og det er?. -Forholdet med faren.
-Har du en kjemiker?. -Nei, ikke enda
Ok, vel det er en mann her. Yusuf. Han formulerer sine egne versjoner av forbindelser.
-Når tar du meg med der?. -Når du har mistet tråden.
-Men i baren. -Cobol Engineering.
Prisen på hodet mitt, var det død eller levende?
Det husker jeg ikke. Vi ser bare om de begynner å skyte.
Kjør forstyrrelse. Jeg møter deg nede i baren, la oss si om en halvtime.
-Tilbake her?. -Det er den siste plassen de leter på
Ok.
Freddy! Freddy Simmons. Herregud, det er deg, er deg?
-Hvem? -Nei det er ikke det.
Du drømmer ikke nå, gjør du?
Hold deg unna!
lngen kafé. En kafé.
Kafé.
Vil du ha skyss Mr. Cobb?
-Hva er det du gjør i Mombasa? -Jeg må beskytte investeringene mine.
Så dette er din ide av å miste tråden.
Forskjellig tråd.
Cobb sa du ville komme tilbake.
- Jeg prøvde å komme, men... - Men det finnes ingenting som det.
Det er bare... Renskapelse.
Skal vi ta en titt på noen paradoksale arkitekturer?
Du må mestre noen få triks
hvis du skal bygge tre komplette drømme nivåer.
- Unnskyld meg. - Hvilke typer triks?
l en drøm kan du jukse til bygningskunst inni umulige former.
Som lar deg lage en lukket sirkel. Slik som Penrose Stairs.
Uendelig trappe oppgang.
Skjønner?.
Paradoks. Så en lukket sirkel som det, vil hjelpe deg og forkle grensene i drømmene du lager.
Hvor store må nivåene være?
De kan være alt fra en etasje i en byggning til en hel by.
Men de må være kompliserte nok..
til at vi kan gjemme oss fra projeksjonen.
-En labyrint. -Riktig, en labyrint.
-Og desto bedre labyrintene er... -Jo lenger tid har vi...
-...før projeksjonene finner oss? -Nettopp.
Underbevisstheten min virker rolig nok.
Bare vent du.
Det er ingen som liker at noen andre roter rundt i sinnet deres.
Cobb kan ikke bygge mer, kan han?
Jeg vet ikke om han ikke kan, men han vil ikke.
Han synes det er tryggere hvis ikke han kjenner til designet.
-Hvorfor det? -Det vil han ikke si.
Men jeg tror det er Mal.
-Ekskonen hans? -Det er ikke eksen hans.
-Er de fortsatt sammen? -Nei hun...
Hun er død.
Det du så der er kun hans projeksjon av henne.
-Hvordan var hun egentlig? -Hun var nydelig.
-Er du på utkikk etter en kjemiker?. -Ja
For å formulere forbindelser til en jobb?
-Og forå bli med oss i felten. -Nei, jeg går skjelden til felten MrCobb.
Vi må ha deg der, slik at du kan forklare hvilke forbindelser vi trenger.
-Og det er?. -Dybde.
En drøm i en drøm? To nivåer?.
Tre.
Det er ikke mulig. Så mange drømmer i en drøm vil være for ustabilt.
-Det er mulig du bare trenger noe beroligende. -Vel, kraftig beroligende.
- Hvor mange er det i gruppen? - Fem
Seks.
Den eneste måten du vet om jeg har gjort jobben på, er hvis jeg er med deg.
Det er ikke plass til turister på en jobb som dette Mr. Saito.
Det ser ut som det er det denne gangen.
Jeg tror dette er et bra sted å begynne. Jeg bruker det hverdag.
-Til hva da? -Jeg skal vise deg.
-Kansje du ikke ønsker å se. -Etter deg.
Seks,ti,tolv. Alle er koblet til, helvetesdyr.
De kommer hverdag,for å dele drømmen.
Skjønner du? Veldig stabilt.
-Hvor lenge drømmer de? -Tre, fire timer hverdag.
-Og drømmens tid? -Med denne forbindelsen?
-Ca førti timer, hver eneste dag. -Hvorfor gjør de det?
Fortell ham Mr. Cobb.
Etter en stund blir det den eneste måten du kan drømme på
Drømmer du fortsatt Mr. Cobb?
-Kommer de her hverdag for å sove? -Nei.
De kommer her for å våkne. Drømmen har blitt virkeligheten deres.
Hvordan kan du si noe annet, hmm?
La oss se hva du kan gjøre.
Du vet hvordan du finner meg.
Du vet hva du må gjøre.
Skarpt nok?
Går det greit Mr. Cobb?
Ja, .ja Det går bra
Robert Fischer, arven til Fisher-Morrow energi selskaper.
Hva er problemet ditt med denne Mr. Fisher?.
Det har ikke du noe med.
Mr. Saito, dette er ikke helt vanlig bedrifts spionasje.
Du spurte etter inception. Jeg håper du skjønner betydningen av den annmodningen.
Frøet vi planter i denne mannen's sinn kommer til å vokse til å bli en ide.
Denne ideén vil definere ham. Den kan endre...
Den kan endre alt ved ham.
Vi er det siste selskapet som står mellom dem og total energi dominanse.
Vi kan ikke lenger konkurerere. Snart har de kontroll over energi tilførselen,
til halve verden. Som et resultat av det, blir de en supermakt.
Verden trenger Robert Fischer til å endre mening.
Det er der vi kommer inn. Hvordan er RobertFisher's forhold til faren?
Ryktet sier at forholdet mellom dem erg anske komplisert.
Men vi kan ikke arbeide, kun basert på rykter, kan vi?
Kan du gi meg tilgang til denne mannen? Browning, det er Fisher seniors høyrehånd.
Fischer junior's gudfar.
Det burde være mulig. Hvis du kan få de riktige referansene.
Referanser er spesialiteten min Mr. Saito.
Det blir ikke bosettning her. Ødelegg dem.
Mr. Browning, Maurice Fischer's politikk en har alltid vært å unngå søksmål.
Skal vi dele bekymringene dine med Maurice direkte?
-Tror ikke det er nødvendig. - Nei, nei. Det tror jeg vi skal.
Hvordan er han? Jeg vil ikke forstyrre ham unødvendig, men...
Sa jeg ikke du skulle holde deg unna byen... Vent, bare gjør det.
Nei, ikke snakk Mr. Fischer..
Følg med!
Aldri. Kommer aldri til å sende det jeg spurte etter.
Forlat byen.
Fryktelig.
Må være et høyt verdsatt minne.
Jeg legger det bak sengen hans. Han har ikke lagt merke til det engang.
Robert...vi må snakke om fullmakten.
-Jeg vet det er vanskelig nå -lkke nå onkel Peter.
men det er avgjørende at vi begynner å..
Gribbene sirkler.
Jo sykere Maurice Fisher blir, desto mer mektig blir Peter Browning.
Jeg har hatt rikelig med tid til å observere Browning...
studere hans fysiske tilstedeværelse, studere vesenet, og så videre.
l det førstelaget av drømmen, kan jeg utgi meg for å være Browning.
Og foreslå konsepter for Fisher's bevisste sinn.
Deretter, når vi tar ham et nivå dypere enn hans egen
projeksjon av Browning, skulle det sende informasjon rett tilbake til ham.
-Slik at han gir seg selvi deén. -Ja riktig.
Det er den eneste måten det vil sitte på Han er selv nødt til å lage det.
Jeg er imponert Earnes.
Tilståelsen din har alltid vært verdsatt Arthur, takk skal du ha
Gikk du ut der på egenhånd?
Nei nei, jeg bare... Jeg bare gjorde noen eksperimenter.
Jeg visste ikke det var noen her. Så..
- Ja, jeg jobbet egentlig bare medt otem'en min. - La meg ta en titt
Du lærer, hmm?
En elegant løsning for å ha oversikten over virkeligheten.
- Var det din ide? - Nei, det var, det er Mal's faktisk.
Denne. Denne var hennes. Du snurrer den, og den stoppet aldri.
Bare... snurre og snurre.
- Arthur fortalte meg at hun døde. - Hvordan ligger du ann med labyrintene?
Hvert nivå er relatert til endel av subjektets underbevissthet, som...
vi prøver å få tilgang til.
Vi gjør det nederste nivået til et sykehus. Slik at Fischer tar med faren sin.
Jeg har et spørsmål om dette designet..
Nei nei nei. lkke vis meg detaljene. Kunden som drømmer burde kjenne til designet..
Hvorfor er det så viktig?
l tilfelle en av oss tar det med i projeksjonen vår
vi vil ikke at de skal kjenne til detaljene av labyrinten.
Du mener, i tilfelle du tar med Mal.
- Vel, du kan ikke holde henne unna, kan du? - Riktig.
Du kan ikke bygge,fordi hvis du kjenner labyrinten, så kan hun den.
Og det ville sabotert hele operasjonen.
- Cobb, visste de andre det? - Nei, nei det gjorde de ikke.
Du må advare dem hvis dette blir verre.
Det er ingen som sier at det blir verre.
Jeg må komme meg hjem. Det er alt jeg bryr meg om akkurat nå
- Hvorfor kan du ikke gå hjem? - Fordi de tror jeg drepte henne.
- Takk skal du ha - For hva da?
For at du ikke spurte om jeg gjorde.
''Jeg kommer til å dele opp min fars imperiet.''
Dette er en ide, som naturligvis Robert ikke vil godta
Det er derfor vi må plante den dypt i underbevisstheten.
Underbevissheten er motivert av følelser, sant? lkke nødvendigvis.
Vi må finne en måte på å oversette dette til et føleses konsept.
Hvordanvil du oversette en business strategi til en følelse?
MAURICE OG ROBERT TO GENERASJONER AV FISCHER TO SVÆRT ULIKE TYPER FORVALTNING
Vi er her for å finne ut av det, sant?
Robert's forhold med faren er ganske dårlig.
Jeg kan ikke huske det.
For å foreslå ham til å splitte opp hans fars firma er''å gi fingern''til faren.
Nei, fordi jeg tenker positive følelser...
slår alltid negative følelser.
Vi venter alle på en forsoning. En renselse.
Vi må få Robert Fischer til å ha en positiv emosjonell reaksjon til dette.
Ok, prøv dette.
''Faren min aksepterer at jeg vil bygge mitt eget, og ikke følge i hans fotspor.''
Det kan kanskje funke. Kanskje.
Vi er nødt til å gjøre bedre enn kansje.
Takk for bidraget ditt Arthur.
Tilgi meg for at jeg vil gi det litt særpreg Eames.
- Særpreg? - lnception handler ikke om å være spesifikk.
Når vi kommer inni sinnet hans, må vi jobbe med det vi finner.
På det øverste nivået åpner vi forholdet med faren hans.
Og planter... ''Jeg skal ikke følge min far's fotspor.''
Og, i neste nivå, forer vi ham med: ''Jeg skal lage noe eget.''
Når vi kommer til det nederste nivået, tar vi med det tunge skytset.
-''Min far vil ikke jeg skal være ham.'' -Nettopp.
Når vi er tre nivåer nede, kommer drømmene til å kollapse, selv ved den minste forstyrrelse.
Bedøvelse.
For en søvn som er stabil nok til å inneholde tre nivåer av drømmer
må vi kombinere det hele med et ekstremt sterkt beroligende middel.
Godnatt.
Forbindelsen som vil bli brukt for å dele drømmen
skaper en veldig tydelig forbindelse mellom drømmere
og faktisk øker den hjernefunksjonen.
Med andre ord, det gir oss mer tid på hvert nivå
Hjernefunksjonen i drømmen vil være tjue ganger mer enn normalt.
Når du går inni en drøm, inni den drømmen vil effekten bli forbundet.
- Det er tre drømmer, det er10 timer, det er 20... - Unnskyld, men matte er ikke min sterkeste side.
- Hvor lang tid er det? - Det er en uke på første nivået.
Seks måneder i den andre ogden tredje...
Er 10 år.
Hvem ønsker å være i en drøm i 10 år?.
Spørs hvordan drømmen er.
Så når vi har plantet alt, hvordan kommer vi ut?
Jeg håper du har noe mer elegant metode enn å skyte meg i hodet.
-Et kick. -Hva er et kick?
Dette Ariadne, ville vært et kick..
Det er følelsen av å falle, du får et støt, og våkner.
hiver deg ut av drømmen.
Kommer vi til å få et kick med denne typen bedøvelse?
Åhh, det er den finurlige delen.
Jeg har tilpasset det, til å ikke la ørefunksjonen være svekket.
På den måten, uansett hvor dyp søvnen er, kommer drømmeren fortsatt til å føle han faller.
Eller trippe.
Trikset er å synkronisere kicket
som kan penetrere tre nivåer.
Vi kan bruke musikalsk innhold for å synkronisere de forskjellige kickene.
Han har ikke planlagt noen operasjoner, tannlege timer, ingenting..
Skulle ikke han ha en operasjon i kneet?
lngenting. lngenting som vil gi ham REM. Vit renger..Vi trenger minst ti timer.
Sidney til LosAngeles.
På den lengste flyturen i verden, Han tar den to ganger i uken.
Og han flyr privat.
lkke hvis det blir uventet vedlikehold med flyet hans.
- Men det burde være en 747. - Hvorfor det?
Fordi i en 747 er piloten på toppen,
og førsteklasse er i nesen av flyet. Slik at ingen kan gå gjennom.
Men du måtte ha kjøpt hele kabinen. Og første klasse.
Jeg kjøpte hele selskapet. Det var ikke mye.
Vel, det ser ut som vi vil få våre ti timer.
Ariadne? Veldig bra arbeid forresten.
Du vet hvordan du skal finne meg. Du vet hva du må gjøre.
Husker du da du spurte om jeg skulle gifte meg med deg?
- Selvfølgelig gjør jeg det. - Du sa du hadde en drøm.
At vi skulle bli gamle sammen.
Og det kan vi.
Du skulle ikke ha vært her.
Jeg ville bare se hvilke tester du gjør her alene hver kveld.
- Uansett hva det var, har det ingenting med deg å gjøre. - Det har alt med meg å gjøre.
-Du har bedt meg å dele drømme rmed deg. -lkke disse. Dette er mine drømmer.
- Hvorfor gjør du dette mot deg selv? - Det er den eneste måten jeg fortsatt kan drømme på
- Hvorfor er det så viktig å drømme? - l mine drømmer, er vi fortsatt sammen.
Dette er ikke bare drømmer.
Dette er minner og du sa at man aldri skulle bruke minner.
- Jeg vet det. - Du prøver å holde henne i live.
- Du kan ikke la henne gå - Du forstår ikke.
Dette er stunder jeg angrer på og stunder jeg må endre på
Hva er det der nede du angrer på?
Jeg vet om en ting som du må forstå om meg.
- Er dette ditt hus? - Mitt og Mal's, ja
- Hvor er hun? - Hun er allerede død.
Det er min sønn, James. Han graver etter noe, kanskje en mark.
Det er Phillipa
Du skjønner, jeg tenkte på å rope til dem, slik at de ville snuse og smile, og jeg kan se
de vakre ansiktene deres... Det er alt forsent.
Nå eller aldri Cobb.
Så begynner jeg å få panikk. Jeg inser at jeg ikke vil angre dette øyeblikket, som
jeg trenger for å se ansiktene deres, for siste gang.
James! Phillipa! Kom inn!
Men øyeblikket er over.
Og uansett hva jeg gjør, kan jeg ikke endre dette øyeblikket.
Så det er like før jeg roper til dem og springer avgårde.
Hvis jeg aldri kommer til å se ansiktene deres igjen, må jeg komme meg hjem.
Den virkelige verdenen.
- Hva er det du gjør her?. - Jeg heter...
Jeg vet hvem du er. Hva er det du gjør her?.
- Jeg prøver bare å forstå - Hvordan kan du forstå?
Vet du hvordan det er å være en elsker.
-Å være halvdelen i en helhet? -Nei.
Jeg skal fortelle deg en gåte.
Du venter på et tog. Et tog som skal føre deg langt vekk.
Du vet hvor du håper dette toget skal føre deg. Men du vet ikke helt sikkert.
Det betyr ingenting. Hvordan kan det ha seg at ikke det betyr noe hvor toget fører deg?
Fordi vi kommer til å være sammen.
- Hvordan kunne du ta henne mer her Dom? - Hva er dette for en plass?
Dette er hotellrommet hvor vi burde feire jubileumet vårt.
Hva var det som skjedde der?
Du lovet! Du lovet at vi skulle være sammen!
Vær så snill, du må holde deg unna! Bare for nå!
Du sa vi skulle være sammen! Du sa vi skulle bli gamle sammen!
Jeg kommer tilbake for å hente deg. Jeg lover.
Tror du at du bare kan bygge et fengsel av minner og låse henne inne?
Tror du virkelig hun kommer til å være der?.
Tiden er inne. Maurice Fischer døde nettopp i Sydney.
- Når er begravelsen? - Torsdag, i LosAngeles.
Robert kommer til å følge med liket, ikke senere enn Tirsdag. Vi burde sette igang.
Ja riktig.
- Jeg blir med deg Cobb. - Jeg lovet Miles, nei..
Laget trenger noen som forstår hva det er du sliter med.
Og det trenger ikke å være meg.
Men da må du vise Arthur hva jeg nettopp så
Gi oss en annen plass på flyet.
Hvis jeg blir med på dette flyet, og du ikke holder avtalen vår.
Kommer jeg til å havne i fengsel, resten av livet mitt.
Gjør ferdig jobben på flyet. Jeg kommer til å ringe fra flyet.
Du vil ikke ha noen problemer med innvandringen.
- Ja, det er det. - Takk.
Ja
- Tredje setet til høyre. - Takk.
- Jeg beklager. - Åja, beklager, min skyld.
- Velkommen om bord sir. Kan jeg ta jakken din? - Takk skal du ha
FEST SETE BELTENE. lNGEN RØYKlNG.
Unnskyld meg, jeg tror dette er din? Du må ha mistet den.
- Kan jeg ta imot bestillingenderes? - Vann takk.
Samme til meg er du snill.
Takk.
Jeg kunne ikke la være å legge merke til det, men er du kanskje i famile med...
''Maurice Fischer"?
- Ja, han...han var min far. - Vel han var en inspirerende mann.
- Beklager tapet deres. - Sir.
- Værsågod. - Takk.
Hei, for faren deres. Måtte han hvile i fred.
Du kunne ikke ha tisset før dette?
beklager.
For mye gratis sjampanje på flyet sant, Yusuf?.
Haha, veldig morsomt.
Han kommer sikkert til å trenge taxi i dette været.
- Rasshøl! - Gå bort.
Uhm, jeg må gå . Taxi. Takk skal du ha
Third and Market. Kjapt.
Hva gjør du?
- Beklager, jeg trodde det var ledig. - Vel, det er det ikke.
- Kansje vi kan dele. - Kansje ikke.
Kan du kjøre inntil siden...
Flott.
Kom igjen!
Det er $500 dollar der, og lommeboken er verdt mer enn det.
Så du kan like gjerne slippe meg av på stoppet mitt.
Jeg er redd dette...
Dekk ham!
Nei nei nei. Hva er det som skjer?.
Dette er ikke i designet mitt.
Cobb? Cobb?
Ta ham!
- Går det greit? - Ja, jeg har det bra, det går bra
Fischer's er ok. Med mindre han blir bilsyk.
Saito?
Ta med Fischer på bakrommet, nå!
- Ta ham med til bakrommet.! - Hva i helvete...
- Har han blitt skutt? Dør han? - Jeg vet ikke.
Herregud.
- Hvor var du? Hva skjedde med deg? - Jenta lekte godstog.
-Hvor var du? Hva skjedde med deg? -Jenta lekte godstog.
- Det gjorde jeg ikke. - Hvor kom det fra?
La meg stille deg et spørsmål! Hvorfor i helvete havnet du i et bakhold?
Det var ikke normale projeksjoner!. Herregud, de har trening.
- Du har rett. - Hvordan kan de få trening?
Fischer hadde en uttrekker som lære underbevisstheten å beskytte seg selv.
Så underbevisstheten er militærisert.
Det skulle ha stått i papirene. Jeg beklager.
- Så hvorfori helvete gjorde det ikke det? - Ro deg ned.
lkke be meg roe meg ned. Dette var din jobb for helvete!
Det var ditt ansvar!. Du skulle sjekke Fischer's bakgrunn nøye!
Vi er ikke forberedt på denne typen vold.
Vi har klart å ta vare på oss selv før!.
Vi må bare være litt mer forsiktig så kommer det til å gå bra!
Dette var ikke endel av planen! Herregud, han holder på å dø!
- La oss fullføre det. - Nei, nei!
- lkke gjør det! - Hva er det Cobb?
- lkke gjør det - Han har smerter, jeg vekker han.
- Nei, det vil ikke vekke ham. - Hva mener du med at ikke det vekker ham?
- Det vil ikke vekke ham. - Når vi dør i en drøm, våkner vi.
lkke fra denne. Vi er for tungt bedøvet til å våkne opp på den måten.
- Hva skjer når vi dør?. - Vi faller ned i en limbo.
- Kødder du? - Limbo?
- Ukonstruert drømplass - Hva er det der nede?
Bare rå uendelig underbevissthet. Ingenting er der nede.
Bortsett fra det som har blitt igjen fra de som var i drømmen.
Hvem har vært fanget der tidligere. Som i vårt tilfelle, er deg.
Hvor lenge kan vi bli fanget der?
Jeg kan ikke engang tenke på å forsøke å unnslippe til bedøvelsen er ...
-Hvor lenge, Yusuf?. -Flere tiår, evig.Jeg vet ikke.
Spør ham han er den som har vært der.
Bare få ham opp.
Supert. Takk.
Så, nå er vi fanget i Fischer sinn kjemper mot sin egen private hær ...
og om vi blir drept, blir vi fanget i limbo
til hjernen vår blir til eggerøre?
Har du førstehjelpsutstyr?
Du visste om risikoen og du sa ikke det til oss?
Det var ikke meningen at det skulle være noe risikabelt. Jeg visste ikke at vi skulle havne midt i en krig.
- Du hadde ingen rett - Det var den eneste måten på å gå tre nivåer dypere.
- Du visste om dette og gikk med på det? - Jeg stolte på ham.
Du stolte på ham. Hva? Lovte han deg endel av hans belønning?
Nei. Han lovte meg hele. Det er som han sa, han har gjort det tidligere.
Han hadde gjort det før, med Mal? For det funket så bra?
Det har ingenting med det ågjøre. Jeg gjorde det jeg måtte for å komme tilbake til barna mine.
Så du ledet oss inn til en krigs sone uten noen utvei.
Det er en måte å løse det.Vi fortsetter med jobben og vi gjør den så raskt som mulig.
og vi kommer ut ved å bruke kicket. Akkurat som tidligere.
Glem det, om vi går noe dypere blir det bare mer risikabelt.
Jeg blir ikke med på dette nivået gutter.
Fischer's sikkerhets team omringer denne plassen, i denne stund.
Ti timer med flyvning er svakt på dette nivået.
Det betyr at hver og en av oss kommer til å bli drept. Det garanterer jeg.
Vi har ingen andre valg enn å fortsette og gjøre det så fort som mulig.
Nedover er den eneste veien fremover.
Gjør deg klar. Du, kom igjen la oss skremme ham.
Jeg er forsikret mot kidnapping for opp til 10 millioner.
- Dette burde være veldig enkelt. - Hold munn! Det kommer ikket il å være det.
l ditt fars kontor, nedefor bokhyllen er hans personlige safe.
-Vi trenger koden. -Jeg vet ikke om noen safer.
Det betyr ikke at du ikke kan koden.
- Fortell oss hva den er. - Jeg vet ikke.
Vi har en god gammel autoritet vet du.
Ja? Hvem er denne autoriteten?
Til $500?
- Hva er inni? - Pengekort, lD, og dette.
- Brukbart? - Kanskje.
- Den er grei. Vi har en time. - En time?
Jeg skulle jo egentlig ha hele natten til å øve.
Det var ikke meningen at Saito skulle bli skutt i brystet.
Vi har en time, få tak i noe brukbart er du snill.
-Hva er det? -God myndighet.
Onkel Peter...
Nei, nei.
-Jeg kan den ikke. -Hvorfor sier Browning at du gjør?.
Jeg vet ikke. La meg prate med ham, så skal jeg finne det ut.
Du har en time. Begynn å snakk.
Går det greit?
Har du det bra?
De jævlene har vært etter meg i to dager.
De har noen med tilgang til ditt far's kontor og de forsøker å åpne safen hans.
-Ja -De sa jeg kunne kombinasjonen, men jeg kan den ikke.
- lkke jeg heller. - Hva?
Maurice sa når han døde at du var de neneste som var i stand til å åpne den.
Nei, han ga meg aldri noen kombinasjon.
Kansje han gjorde det, jeg mener, kansje du bare ikke vis stedet var en kombinasjon.
Vel, hva nå?
Jeg vet ikke. En menings full kombinasjon av tall
basert på dine erfaringer med Maurice.
Vi hadde ikke veldig... mange meningsfyllte erfaringer sammen.
Kansje etter din mor døde.
Vet du hva min mor sa, etter hun døde?
- ''Det finnes virkelig ingenting å si Robert.'' - Vel vel, han var dårlig med følelser.
Jeg var 11 Onkel Peter.
- Hvordan går det med ham? - Han har mye smerter.
Når vi kommer ned til de nederste nivåene, vil smertene bli mindre intense.
- Og hvis han dør?. - Det er det verste som kanskje?
Når han våkner opp, er sinnet hans fullstendig borte.
- Jeg kommer fortsatt til å holde avtalen. - Det setter jeg pris på Saito.
Men når du våkner opp, kommer du ikke engang til å huske at vi hadde en avtale.
Limbo kommer til å bli virkeligheten din.
Du kommer til å være der nede så lenge at du kommer til å bli en gammel mann.
- Fyllt av anger?. - Venter på å dø alene.
Nei, jeg kommer tilbake. Og vi skal leve sammen igjen.
Pust.
Disse folkene kommer til å drepe oss hvis vi ikke gir dem kombinasjonen.
- De vil bare ha løsepenger. - Jeg hørte dem.
De kommer til å hive oss inni den vanen for så å kjøre den i elven.
- Ok. Hva er inni safen? - Noe til deg.
Maurice sa alltid at det var hans mest dyrebare gave til deg.
Et testament.
Maurice's testament er hos Port og Dunn.
Den deler av komponenter med firmaet Fishcher-Morrow.
Og det blir slutten av hele imperiet slik som vi kjenner det.
Ødelegge hele arven min. Hvorfor skulle han foreslå det tror du?
Det vet jeg bare ikke. Han elsket deg Robert.
- På hans egen måte. - På hans egen måte?
Mot slutten, kallte han meg inn på hans dødsleie
Han kunne nesten ikke snakke.
Men han tok seg bryet med å fortelle meg en siste ting.
Han trakk meg nærmere. Og det eneste jeg kunne forstå var... ett ord.
''Skuffet''.
Når var du i limbo?
Du har kansje overbevist resten avl aget om å fortsette med denne jobben
men, de kjenner ikke til sannheten
Sannhet? Hvilken sannhet?
Sannheten om at hvert øyeblikk, kan du føre et godstog gjennom veggen.
Sannheten om at Mal flyr sprekkferdig gjennom underbevisstheten din.
Og sannheten om at, jo dypere vi går inni Fischer
kommer vi også dypere inni deg.
Og jeg...Jeg er ikke sikker på at vi kommer til å like det vi finner.
Vi jobbet sammen. Vi utforsket konseptet om en drøm inni en annen drøm.
Jeg bare peiset på Jeg ville gå dypere og dypere. Jeg ville gå lenger.
Jeg forstod ikke konseptet av at timer kunne bli til år der nede.
At vi kunne bli fanget så dypt. Slik at vi...
kunne ende opppå kanten av underbevisstheten og
helt miste tråden i hva som var ekte.
Vi lagde. Vi lagde en verden for oss selv.
Vi gjorde det i flere år. Bygget vår egen verden.
- Hvorlenge var du der nede? - l nærheten av 50 år.
Jøss. Hvordan holdt du ut?
Det var ikke så galt til å begynne med. Følte oss som guder.