[ДІТИ СМІЮТЬСЯ]
[ФІЛІПА КРИЧИТЬ]
Гей! Сюди! Тут людина! - (Япон.)
Він марив, казав незв'язно.
Але називав ваше ім'я.
Покажи.
При ньому було лише це...
...і це.
Ти тут, щоб вбити мене?
Я знаю, що це.
Я вже бачив такий предмет.
Багато, багато років тому.
У руках людини, яка мені зустрілася в напівзабутті сну.
Він висловлював досить радикальну точку зору.
Який з паразитів найчіпкіший? Бактерія? Вірус?
Кишковий глист?
Ааа...
- Містер Кобб хоче сказати... - Ідея.
Невідступна. Вкрай заразна.
Ідею, яка засіла в голові, викорінити майже неможливо.
Ідея, завершена і повністю усвідомлена, вчепиться намертво.
- Десь там всередині. - Щоб такі, як ви, її викрали?
Так. У стані сну захист вашої свідомості ослаблений,
і це робить ваші думки уразливими для крадіжки. Так званого "вилучення".
Містер Сайто, ми можемо підготувати вашу підсвідомість протистояти навіть...
-...наймайстернішому викрадачеві. - Як ви це зможете?
А так, що я і є наймайстерніший викрадач.
Я знаю, як обшукати ваш розум і виявити потаємне.
Я знаю всі трюки. І я їх вам покажу, щоб навіть у сні...
...ваш захист був неприступним.
Якщо чекаєте моєї допомоги, будьте готові повністю мені відкритися.
Я повинен орієнтуватися у ваших думках краще вашої дружини...
...вашого психіатра, краще будь-кого.
І якщо вам сниться сейф з вашими секретами,
я повинен знати про його вміст.
Щоб все спрацювало, ви повинні безкомпромісно мені довіритися.
Насолоджуйтесь вечором, панове, поки я обдумую вашу пропозицію.
Він знає.
[ГУРКІТ]
Що там відбувається нагорі?
[КРИЧАТЬ ЛЮДИ]
[ШИПІННЯ АПАРАТУ]
[ВИБУХ]
[ГУРКІТ]
Сайто знає. Він грає з нами.
Неважливо. Я все дістану. Не сумнівайся.
Інформація в сейфі. Він подивився на нього, коли я згадав "секрети".
Що вона тут робить?
Іди назад у кімнату. Я це улагоджу.
Вже постарайся. Ми тут на роботі.
Якщо я стрибну...
...я виживу?
При чистому падінні... можливо. Мел, що ти тут робиш?
Я подумала, що ти за мною сумуєш.
Ти ж знаєш, що сумую.
Але я більше не можу тобі довіряти.
Чому так?
Впізнаю стиль Артура.
Просто об'єкт цінує картини повоєнних Британських художників.
Прошу тебе, присядь.
МЕЛ: Скажи...
Діти сумували за мною?
Ти навіть не уявляєш...
- Що ти робиш? - Виходжу на свіже повітря.
Не вставай зі стільця, Мел.
[БУРЧИТЬ]
Та щоб тебе...
[ПРИГЛУШЕНА РОЗМОВА]
[ПОСТРІЛ З ГЛУШНИКОМ]
[ОХОРОНЕЦЬ СТОГНЕ]
[ПОСТРІЛ З ГЛУШНИКОМ, СТОГІН]
Поверніться.
Пістолет, милий.
Будь добрий.
Тепер конверт, містере Кобб.
Вона вам сказала? Або ви і так все знали?
Що ви прийшли мене пограбувати, або що насправді ми спимо?
Мені потрібне ім'я вашого наймача.
Погрожувати йому уві сні безглуздо, правда, Мел?
Все залежить від уміння погрожувати.
Смерть у сні стане його пробудженням.
Але біль...
[КРИЧИТЬ]
...біль це частина розуму.
І, судячи з оформлення, ми і зараз у твоєму розумі, Артур?
[БУРЧИТЬ]
- Що ти робиш? Занадто рано! - Знаю. Але сон розвалюється.
Я постараюся затримати Сайто у сні ще трохи. Ми майже у мети.
[ПОСТРІЛ З ГЛУШНИКОМ]
Він був близький. Дуже близький.
[КРИЧИТЬ]
[ВОЛАЄ]
Тримайте його!
[ПОСТРІЛ]
[БУРЧИТЬ]
[ШИПІННЯ]
[САЙТО СТОГНЕ]
У мене не виходить. Буди його.
[БУРЧИТЬ]
Він не прокидається!
- Потрібен викид! - НЕШ: Що?
Занурюй його.
[ЗВЕДЕННЯ КУРКА]
[ТРІСК ДЕРЕВА]
[САЙТО БУРЧИТЬ]
Він у відключці.
[КРИЧАТЬ ІНОЗЕМНОЮ МОВОЮ]
А ви підготувалися?
Навіть начальник моєї охорони не знає про цю квартиру. Як ви її знайшли?
Людині вашого рівня надто складно приховати таке любовне гніздечко...
...особливо якщо у справі фігурує заміжня жінка.
- Вона б ніколи... - І все ж ми тут.
- Перед дилемою. - Вони наближаються.
- Ви взяли, що хотіли. - КОББ: Ну, це не зовсім так.
Ви не включили важливу частину інформації, чи не так?
Ви щось приховали, бо знали про наші наміри.
Питається, для чого ви нас до себе впустили?
- Для випробування. - Якого випробування?
Не важливо. Ви його не пройшли.
Ми витягли всю інформацію, яка у вас там була.
Але обманювали ви мене занадто явно.
[ШИПІННЯ АПАРАТУ]
[СПІВАЄ ЕДІТ ПІАФ]
[ВІДЛУННЯ ВІД ПІСНІ]
- Так що... залиште мене і йдіть. - Ви не розумієте, містере Сайто.
Корпорація, яка нас найняла, провалу не сприймає.
Ми і двох днів не протягнемо.
Кобб?
Схоже, мені доведеться вдатися до простіших методів.
Говори, що знаєш! Говори все, що знаєш!
[СМІЄТЬСЯ]
Мені завжди був огидний це килим.
Він якось по-особливому линяв і паскудився.
Але він був зроблений з вовни.
А зараз...
...я лежу на синтетиці.
Значить, я не на килимі у своїй квартирі.
Ви гідні своєї репутації, містере Кобб.
Я все ще сплю.
[ЗВУКОВИЙ СИГНАЛ]
- Як пройшло? - Так собі.
Сон всередині сну... Я вражений.
Однак у моєму сні... ви граєте за моїми правилами.
Так, але містере Сайто...
Цей сон не ваш.
Він мій.
[ЛЮДИ КРИЧАТЬ]
[ЗВУКОВИЙ СИГНАЛ ПРИСКОРЮЄТЬСЯ]
[НЕШ КРИЧИТЬ]
Кретин. Як ти міг так проколотися з килимом?
- Я не винен. - Ти ж архітектор.
Я не знав, що він до нього щокою липне!
Вистачить.
- Чорт, а ти? Що це було? - У мене все під контролем.
Без контролю тебе і уявити страшно.
На це у нас немає часу. Я зійду на станції в Кіото.
Навіщо? Він не стане перевіряти кожне купе.
Я не люблю поїзди.
Слухайте. Зараз кожен за себе.
[ДЗВОНИТЬ ТЕЛЕФОН]
Алло.
- ФІЛІПА: Привіт, таточку. - ДЖЕЙМС: Тату, привіт.
Привіт, сонечка, привіт. Як ви там? Як ваші справи?
- ФІЛІПА: Нормально. - ДЖЕЙМС: І у мене нормально.
"І в мене нормально" - це хто? Джеймс?
Так, ти коли приїдеш додому, тату?
Я не можу, дитинко. Адже я надовго поїхав, пам'ятаєш?
Чому?
Я тобі казав, тато поїхав, тому що йому потрібно працювати.
Бабуся каже, що ти вже ніколи не повернешся.
Філіпа, це ти?
Передай слухавку бабусі, будь ласка.
Вона не хоче говорити.
Що ж, будемо сподіватися, що вона не права.
Тату?
Так, Джеймсе?
А мама з тобою?
Джеймс, я вже тобі говорив.
Мами з нами більше немає.
Де вона?
Годі, діти, вистачить. Скажіть "до побачення".
Це... я пришлю подарунки вам з дідусем, добре?
А ви ведіть себе добре... вед...
[ГУДОК]
[СТУК У ДВЕРІ]
- Транспорт на даху. - Зрозумів.
- Ти як? Нормально? - Так. Я в порядку. А що?
Ну, там у сні... з'явилася Мел...
Слухай... вибач за ногу, це в останній раз.
- Все тільки посилюється? - Одного вибачення з тебе вистачить, Артур.
- Де Неш? - Він не з'явився. Будемо чекати?
Ні, ми повинні були передати "Кобол Інжиніринг" папери Сайто...
...дві години тому. Але тепер їм відомо про наш провал. Потрібно зникнути.
- Куди поїдеш? - У Буенос-Айрес.
Там я зможу відсидітися, підшукати роботу, коли все заспокоїться. А ти?
У Штати.
Передавай привіт.
Він вас продав. Вирішив прийти до мене і виторгувати своє життя.
Я вам даю право сатисфакції.
Я так проблеми не вирішую.
[ШУМ ҐВИНТІВ ВЕРТОЛЬОТА]
- Що ви з ним зробите? - Нічого.
Але за "Кобол Інжиніринг" я не ручаюся.
Що вам від нас треба?
Зародження.
- Це можливо? - Звичайно, ні.
Якщо ви можете вкрасти чиюсь думку, чому проблема її вселити?
Добре, я вам зараз вселю свою думку. Я вам скажу...
"Не думайте про слонів". Про що ви думаєте?
Про слонів.
Вірно. Але це не ваша ідея, так як ви знаєте, що автор її я.
Розум людини здатний завжди відстежувати місце зародження ідеї.
- Істинне натхнення не можна підробити. - Це не так.
- Так ви це можете? - Ви мені пропонуєте вибір?
Тому що я знайду свій спосіб, як залагодити конфлікт з "Кобол".
Вибір завжди за вами.
Тоді мій вибір піти, сер.
Скажіть пілотам, куди вас доправити.
Гей, містере Кобб!
А додому повернутися не хочете?
До Америки?
До своїх дітей?
Ви не зможете це влаштувати. Ніхто не зможе.
- Як і зародження... - Кобб, пішли.
- Наскільки складна ідея? - Вона гранично проста.
Ідея не може бути простою, якщо ви хочете зародити її...
...в чужому розумі.
Мій головний конкурент дуже хворий дід.
Його син скоро успадкує управління корпорацією.
Мені потрібно, щоб він навмисне зруйнував імперію свого батька.
- Кобб, нам краще в це не вплутуватися. - Почекай.
Якщо я вирішу це зробити... Якщо я зможу це зробити, мені потрібна гарантія.
- Впевненість у ваших можливостях. - Впевненості немає.
Але можливості є.
Отже...
Ви вибираєте крок віри...
або долю старого...
…який, випивши чашу жалю, на самоті чекає смерть?
Збирайте команду, містере Кобб. І підбирайте людей ґрунтовно.
Слухай, я знаю, як сильно ти хочеш додому.
- Але це неможливо. - Це можливо.
- Потрібно лише опуститися глибше. - Ти цього не знаєш.
Я таке робив.
C ким проробляв?
Навіщо ми летимо в Париж?
Нам знадобиться новий архітектор.
[ДЗВОНИ]
Ти ніколи не любив свій кабінет, правда?
Ця комора не дає простору думкам.
Твоє перебування тут безпечне?
Екстрадиція між Францією і США це бюрократичний кошмар, ти ж знаєш.
Думаю, в твоєму випадку вони знайдуть спосіб, як це зробити швидко.
Знаєш, я...
…я приніс тут дещо для діточок. Вручи їм, коли буде можливість.
Одними плюшевими ведмедиками дітей вже не переконати в тому...
...що у них все ще є батько.
Я роблю те, що знаю. Те, чого навчив мене ти.
Я не вчив тебе крадіжкам.
Ні, ти вчив мене керувати розумом людей, але після того, що сталося...
...мені не залишили законних способів для застосування своїх знань.
Навіщо ти тут, Домініку?
Мені здається, я знайшов дорогу додому.
Мене найняли дуже, дуже впливові люди.
Люди, які, як я думаю, зможуть назавжди зняти з мене звинувачення.
Але мені потрібна твоя допомога.
Ти тут, щоб збити з шляху моїх видатних і кращих?
Ти знаєш, що я пропоную. Дозволь їм самим приймати рішення.
- Гроші. - Не тільки гроші. Ти пам'ятаєш. Це...
Це шанс будувати собори і цілі міста, те, чого ніколи не існувало...
Те, чого не може існувати в реальності.
Значить, тобі потрібно, щоб я відпустив когось ще...
…блукати за тобою в фантазіях?
Вони не будуть занурюватися в сон. Їх завдання спроектувати рівні...
...і розкрити деталі творцям сну. Все.
Спроектуйте їх сам.
Мел мені не дозволить.
Повертайся до реальності, Домм.
- Дуже тебе прошу... - До реальності?
Діти, твої внуки, чекають не дочекаються назад свого тата.
Це їх реальність.
І ця робота, остання робота, дозволить мені до них повернутися.
Я б не стояв зараз тут, якщо б знав якийсь інший шлях.
Мені потрібен архітектор, такий же обдарований, яким був я.
Є й обдарованіший.
Аріадна?
Я хочу тебе познайомити. Містер Кобб.
- Дуже приємно. - Якщо у тебе є...
…кілька вільних хвилин, містере Кобб хотів би поговорити з тобою про роботу.
- Про працевлаштування? - Не зовсім.
- Спочатку невеликий тест. - А про роботу нічого не скажете?
Перш ніж розповісти про роботу, я хочу зрозуміти, чи ти впораєшся.
- Чому? - Ну, вона... не зовсім законна.
У тебе дві хвилини, щоб створити лабіринт, який вирішується за хвилину.
Стоп.
Спочатку.
Стоп.
Тобі потрібно більше вміння.
Вже тепліше.
КОББ: Вважається, що ми використовуємо лише частину розумового потенціалу.
Але це, коли ми не спимо.
У сні наш розум здатний майже на все, що завгодно.
- Наприклад? - Уяви, що ти проектуєш будівлю.
Ти свідомо створюєш кожну деталь.
Але іноді, виникає почуття, що вони створюються майже самі собою...
-...якщо ти розумієш, про що я. - Так, так. Це як відкриття.
Справжнє натхнення, так?
Так от, у сні наш розум робить це безперервно. Ми...
...створюємо і пізнаємо наш світ в один і той же час.
І наш розум справляється з цим так блискуче, що ми цього не помічаємо.
Це дозволяє нам проникнути всередину самого процесу.
- Як? - Привнесення чогось створеного.
І тут мені потрібна ти. Ти створюєш світ сну.
Ми поміщаємо людину в цей сон.
І він заповнює його своєю підсвідомістю.
Але де я візьму... необхідні деталі?
Як переконати його, що все реально?
У снах... багато чого нам здається реальним, адже так?
Лише коли ми прокидаємося, то ми усвідомлюємо якісь дивацтва.
У мене питання. Ти ж ніколи не пам'ятаєш початок свого сну?
Ти завжди опиняєшся посеред якоїсь дії.
- Мабуть, що так... - Ось тут як ми опинилися?
- Ну, ми прийшли з... - Подумай, Аріадно.
Як ти сюди потрапила? Де ти перебуваєш у цей момент?
- Ми у сні? - Ти зараз спиш в майстерні.
Це твоя перша участь у суміщеному сні. Не хвилюйся.
[ДЗВІН ЧАШКИ]
[ГУРКІТ]
Якщо це лише сон, чому ви...
[СПІВАЄ ЕДІТ ПІАФ]
Тому що сон це завжди щось більше.
Від дрібних скалок скла на обличчі біль пекельний, та відчуття у сні... реальні.
АРТУР: Військові зробили з суміщених снів програми для тренувань.
У сні солдати стріляють, заколюють, душать один одного, а потім прокидаються.
А архітектори як тут опинилися?
КОББ: Ну, хтось же повинен був проектувати сни, адже так?
Дай нам ще п'ять хвилин.
П'ять хвилин?
Що... Ми там, начебто, цілу годину розмовляли.
Уві сні мозок працює швидше.
Тому здається, що час тече повільніше.
П'ять хвилин в реальному світі дають у сні одну годину.
Не хочеш дізнатися, чого ти зможеш досягти за п'ять хвилин?
[ШИПІННЯ АПАРАТУ]
КОББ: Вихідний макет не змінюється. Книжкова крамниця, кафе.
Майже все інше тут теж є.
- АРІАДНА: Хто ці люди? - Проекції моєї підсвідомості.
- Вашої? - Так. Пам'ятай, ти творець сну.
Ти побудувала цей світ. Я об'єкт, і мій розум його заселяє.
Ти можеш поговорити з моєю підсвідомістю. Це один із способів…
...як ми витягаємо інформацію у об'єкту.
- Як ще ви це робите? - Створюємо щось непорушне...
…щось на зразок банківського осередку або в'язниці. Розум автоматично...
...заповнює їх відомостями, які він хоче захистити.
- Розумієш? - І тут ви розкриває сейф і крадете їх?
Ну...
Я вважала, що простір сну повинен бути чимось візуальним,
однак він скоріше ближчий до відчуттів.
Мені цікаво, що буде, якщо внести сум'яття в закони фізики?
[МЕТАЛЕВИЙ ГУРКІТ І СКРЕГІТ]
Вражає, правда?
Безперечно...
Чому вони всі на мене дивляться?
Тому, що моя підсвідомість відчуває, що хтось інший створює цей світ.
Чим більше ти все змінюєш, тим швидше притягуються проекції.
- Притягуються? - Вони відчувають чужорідного творця сну.
Вони нападають і, як лейкоцити, борються з інфекцією.
- Вони що, нападуть на нас? - Ні, ні...
Тільки на тебе.
[МЕТАЛЕВИЙ СКРИП]
Все чудово, але кажу тобі, якщо ти й далі будеш все змінювати...
Нічого собі. Може, трохи обсмикнете свою підсвідомість?
Це підсвідомість. Не забувай, вона мені під силу.
Дуже вражає.
Я впізнаю цей міст.
Це місце є в реальному світі?
Так, я ходжу тут кожен день по дорозі до коледжу.
Ніколи не створюй нічого по пам'яті. Тільки нові ділянки.
Але ж черпати потрібно з того, що знаєш?
Тільки деталі... Вуличний ліхтар або телефонну будку, але не цілі області.
- Чому ні? - Тому що, створюючи сон по пам'яті,
можна легко сплутати реальність з ілюзією.
- Що з вами і сталося? - Так, слухай сюди.
До мене це не має ніякого відношення, я зрозуміло говорю?
Тому вам потрібна я для створення снів?
Відійди від неї. Назад. Назад!
- Кобб! Кобб! - Відійдіть від неї!
- Відпустіть! Відпустіть! - Мел!
- Кобб, розбуди мене!
- Розбуди! Розбуди мене! - Ні!
- Мел, ні! Ні! - Розбуди мене!
[ЗІТХАЄ]
Тихо, тихо, спокійно. Дивись на мене. Все добре. Все добре.
- Спокійно. - Чому... Чому ви не розбудили мене?
Тому що час не вийшов. З сну тебе може вивести тільки смерть.
- Їй потрібен тотем. - АРІАДНА: Що?
- Тотем, маленький, особистий... - Ну і підсвідомість у тебе, Кобб!
- Вона сама чарівність! - О, ти познайомилася з місіс Кобб?
- Вона його дружина? - Так. Отже, тотем.
Тобі потрібен невеликий, але важкий предмет, який завжди з тобою.
- Про нього ніхто не повинен знати. - АРІАДНА: Як монета?
АРТУР: Ні.
Ні. Щось більш унікальне.
Наприклад, як ця гральна кістка.
Тобі не можна її чіпати. Це зруйнує задум.
Тільки я знаю розміри і вагу цієї конкретної гральної кістки.
І коли ти дивишся на свій тотем..
...у тебе немає сумнівів в тому, що ти в реальному світі, а не в чиємусь сні.
Не знаю, може, ти не бачиш того, що відбувається, а може, тобі немає діла...
Але у Кобба серйозні проблеми, які він намагається там приховати.
І в мене немає бажання впускати таких, як він, у свій розум.
[ГРИМАЮТЬ ДВЕРІ]
Вона повернеться. Я ще не бачив нікого, хто б так само швидко все опановував.
Відтепер реальності їй буде не вистачати. І коли вона знову прийде до нас...
Коли вона прийде, доручи їй будувати лабіринти.
- А ти де будеш? - Я повинен знайти Еймса.
Еймса? Він же в Момбасі. Прямо на очах у "Кобол".
- Це необхідний ризик. - Хороших злодіїв скрізь повно.
Потрібен не просто злодій.
Потрібен удавальник.
Скільки не три ці фішки, потомства вони не дадуть.
Як знати, як знати...
Як щодо випити?
Ти платиш.
- Твій правопис кращим не став? - Відчепись.
Як твій почерк?
- Багатогранний. - Добре.
Красно дякую.
Зародження.
Перед тим, як ти мені скажеш, що це неможливо, дозволь...
Ні, це цілком можливо. Просто клопітно.
Цікаво. Артур постійно твердить, що це неможливо.
Артур...
Закостенілий все ще з тобою?
- У своїй справі він непоганий. - Він кращий. Уяви тільки не має.
- На відміну від тебе. - Слухай, щоб імплантувати ідею…
...потрібна уява.
Відповідай мені, будь ласка.
Ти це вже робив?
Ми намагалися. Заронили ідею. Але вона не прижилася.
- Може, не так глибоко? - Річ навіть не в глибині як такій.
Ідея повинна бути дуже простою, щоб природним чином...
...прижитися в чужій підсвідомості. Це дуже тонке мистецтво.
Отже, яку ідею тобі потрібно імплантувати?
Потрібно, щоб спадкоємець великої корпорації зруйнував імперію свого батька.
Будуть політичні мотиви, антимонопольні настрої і т.д...
Але всі ці питання...
...вони будуть перебувати під впливом упереджень клієнта. Розумієш?
Починати потрібно з самих основ.
А саме?
Відносин з його батьком.
- Хімік вже є? - Поки що ні.
Ясно. Коротше, є один чоловік... Юсуф.
Він створює власні суміші.
- Коли ти нас познайомиш? - Як тільки ти скинеш хвіст.
- Тип біля барної стійки. - "Кобол Інжиніринг".
Нагороду за мене призначили за мертвого або живого?
Не пам'ятаю. Стріляти почнуть - дізнаємося.
Відвернув його увагу. Зустрічаємося в барі приблизно через півгодини.
- Знову тут? - Тут мене навряд чи будуть чекати.
[ПОСМІХАЄТЬСЯ]
Ну давай.
Фредді! Фредді Сіммонс. Боже! Невже це ти?
Хто?
Або не ти?..
Це тобі не сон, так?
[БУРЧИТЬ, ЛЮДИ КРИЧАТЬ]
ЧОЛОВІК: Взяти його!
Туди!
[ОФІЦІАНТ ГОВОРИТЬ ІНОЗЕМНОЮ МОВОЮ]
Одну каву.
[ОФІЦІАНТ КРИЧИТЬ]
Одну каву.
[ЛЮДИ КРИЧАТЬ]
[ЗВУК КЛАКСОНА]
[БУРЧАННЯ]
[СКРЕГІТ ШИН]
Вас підкинути, містере Кобб?
- Що ви робите в Момбасі? - Захищаю свої інвестиції.
[СВИСТ]
Ага!
Ось, значить, як ти від хвоста йдеш?
Це вже інший хвіст...
[АРІАДНА КАШЛЯЄ]
Кобб сказав, що ти повернешся.
[ПОШЕПКИ]: Козел...
- Я пручалася, але... - Але з цим ніщо не зрівняється?
Це як...
...чиста творчість.
Немає бажання поглянути на парадоксальну архітектуру?
АРТУР: Тобі потрібно вивчити кілька трюків для проектування 3-х повних рівнів сну.
- Вибачте. - Яких трюків?
У сні ти зможеш видозмінювати архітектуру до неможливих форм.
Це дозволить тобі створювати замкнуті системи. Подібно "Сходинкам Пенроуза".
Нескінченним сходам.
Бачиш?
Парадокс.
Такі замкнуті системи допоможуть тобі завуалювати...
…межі створюваного сну.
Наскільки великими повинні бути ці рівні?
Від одного поверху будівлі до цілого міста.
Але рівні повинні бути складними, і захищати нас від проекцій.
- Лабіринт. - Вірно, лабіринт. І чим він кращий...
…тим довше нас не зможуть зловити проекції?
Саме так.
- Моя підсвідомість начебто ввічлива. - Стривай, вона ще почне грубіянити.
Ніхто не любить, коли хтось інший господарює в його розумі.
Кобб більше не може проектувати, так?
Не знаю, може він чи ні, але він не буде.
Він вважає, що йому безпечніше не знати планувань.
- Чому? - Мені він не говорить.
- Я думаю, це через Мел. - Через його колишню?
- Ні, вона не колишня. - Вони все ще разом?
Ні...
Її немає більше.
Ти бачила лише її проекцію в його підсвідомості.
Якою вона була в житті?
Вона була славною.
- ЮСУФ: Вам потрібен хімік? - КОББ: Так.
Щоб скласти суміш для операції?
- І щоб брати участь з нами в сеансі. - Я рідко беру участь у сеансах, містере Кобб.
Там ви будете створювати суміші спеціально під наші цілі.
- Які цілі? - Глибинне занурення.
Сон всередині сну? Два рівня?
Три.
Неможливо. Занадто багато снів усередині сну призведуть до нестабільності.
Це можливо, повірте...
Потрібно лише додати заспокійливе.
Ні, сильне заспокійливе.
- Скільки членів у команді? - П'ять.
Шість.
Я буду впевнений у виконаній роботі...
...тільки вирушивши з вами.
У такій операції немає місця для туристів, містере Сайто.
На цей раз, схоже, воно є.
З цього, я думаю, непогано почати. Я його використовую кожен день.
- КОББ: Для чого? - Зараз покажу.
Хоча ви, можливо, не захочете це бачити.
Після вас.
[ШИПІННЯ АПАРАТУ]
Десять, дванадцять. Всі підключені, чортове сім’я...
Вони приходять щодня. Щоб бачити один і той самий сон.
Бачите? Дуже стабільно.
- Як довго вони сплять? - ЮСУФ: Три, чотири години щодня.
- І скільки триває їх сон? - При цьому снодійному?
- Близько 40 годин на кожного. - Навіщо вони це роблять?
ЮСУФ: Скажіть йому, містере Кобб.
Через якийсь час тільки так і можна бачити сни.
Ви все ще бачите сни, містере Кобб?
- Вони приходять щодня спати? - ЧОЛОВІК: Ні.
Вони приходять, щоб їх розбудили.
Сон став для них реальністю.
І хто ви таки, сер, щоб стверджувати протилежне?
Подивимося, що ви можете.
[МЕТАЛЕВИЙ ГУРКІТ]
Ти знаєш, як мене знайти.
Ти знаєш, як повинен вчинити.
Гострі відчуття?
Ви в порядку, містере Кобб?
Так, так. Краще не буває.
Роберт Фішер.
Спадкоємець енергетичного концерну "Фішер Морроу".
Чим вам так не догодив цей містер Фішер?
Це вас не стосується.
Пан Сайто, це...
Це вам не якесь там корпоративне шпигунство.
Ви просите про зародження. Сподіваюся, ви розумієте...
...усю серйозність такого прохання.
Насіння, яке ми вкладемо в розум цієї людини, проросте в ідею.
Ця ідея стане його характерною рисою. Можливо, вона змінить...
Можливо, вона змінить його від і до.
Ми остання компанія, що стоїть на їх шляху до панування в галузі енергетики.
І ми їм більше не конкуренти. Скоро вони будуть контролювати...
...енергоресурси в усьому світі. Фактично вони стануть новою наддержавою.
Всьому світу потрібно, щоб Роберт Фішер змінив думку.
І тут на арену виходимо ми. А які у Роберта Фішера...
...відносини з його батьком?
За чутками, їх відносини дуже непрості.
Але ми не можемо діяти на основі одних лише чуток, так?
Ви зможете наблизити мене до цієї людини? Браунінг.
Права рука Фішера старшого. Хрещений батько Фішера молодшого.
Це можна влаштувати. При наявності у вас потрібних рекомендацій.
Рекомендації...
...це для мене ніби спеціальність, містере Сайто.
БРАУНІНГ: Я не бачу тут залагодження суперечки. Притисніть їх.
Містере Браунінг,
...компанія "Моріс Фішер" завжди уникала судових розглядів.
Що ж...
Тоді, можливо, ми озвучимо вашу заклопотаність безпосередньо Моріса?
- Не думаю, що це необхідно. - Ні, ні, ні. Я наполягаю.
Як він?
Я не хочу його даремно турбувати, але...
МОРРІС: Роберт, я сказав тобі не впускати проклятого...
Стривай. Так роби це. Прибер...
- ДОГЛЯДАЛЬНИЦЯ: Містере Фішер. - МОРРІС: Виконуй.
Ніколи, ніколи. Ніколи не роби того ж, як я просив.
Залиш.
Ось...
Вочевидь, для нього це теплий спогад.
Я поставив її поряд з його ліжком.
Він навіть не помітив.
Роберт...
Нам потрібно поговорити про довіреність.
- Я знаю, що зараз не легко... - Не зараз, дядьку Пітер.
Але нам необхідно розпочати...
Стерв'ятники вже злітаються.
І чим слабкіша Моріс Фішер, тим могутніший Пітер Браунінг.
Я зміг дуже добре зрозуміти Браунінга...
…перейняти його поставу, вивчити його манери і т. д. і т. п.
Тому на першому рівні сну я зможу виступити в ролі Браунінга.
І подати основну думку Фішеру в його свідомому стані.
Потім, коли ми опустимо його на рівень нижче,
його проекція Браунінга повинна... вона повинна буде мені підіграти.
- Виходить, ідею він подасть собі сам? - Саме так.
Вона в нього вчепиться, якщо він буде вважати, що він сам її вигадав.
Еймс... я вражений.
Твоя поблажливість для мене, як манна небесна, Артур. Дякую.
[ВІДКРИВАЮТЬСЯ ДВЕРІ]
Ви збиралися поодинці увійти в сеанс?
Ні, ні. Я лише... проводив деякі експерименти.
Я не думав, що тут хтось є.
- Я майструвала свій тотем. - Ага. Дозволь поглянути.
Осягаєш ази, так?
Витончене рішення, що зберігає твій зв'язок з реальністю.
- Це було вашою ідеєю? - Ні, ця...
ідея належала Мел. Ось...
Це була її дзига. Уві сні, коли вона її розкручувала, вона не падала.
Вона лише...
...крутилася без зупину.
Артур сказав мені, що її більше немає.
Як просувається робота з лабіринтами?
Кожен рівень співвідноситься до частини підсвідомості клієнта,
в яку нам потрібно потрапити.
Тому я спочатку створюю нижній рівень, лікарню,
куди Фішер міг би привезти свого батька.
Взагалі-то у мене є одне питання по цьому плануванню.
Ні, ні, ні. Не показуй мені деталей. Лише творець сну знає планування.
Чому це так важливо?
Якщо хтось з нас приведе за собою свої проекції, то їм не потрібно знати...
...усі подробиці лабіринту.
Іншими словами, якщо ви приведете за собою Мел?
Ви не можете її стримувати, це правда?
Правда.
Ви не можете будувати, оскільки, якщо ви знаєте лабіринт, то й вона його знає.
Вона зведе нанівець всю операцію.
- Коббе, інші в курсі? - Ні. Вони не в курсі.
Ви повинні їх попередити, якщо це посилюється.
Хто сказав, що це посилюється?
Я лише хочу повернутися додому. Це все, що мене зараз хвилює.
Чому ви не можете повернутися додому?
Тому що там вважають, що я вбив її.
- Спасибі тобі. - За що?
За те, що не запитала, чи вбив я її.
"Я розділю імперію батька"
Таку думку сам Роберт напевно відкине.
Тому нам потрібно зародити її глибоко в його підсвідомості.
Підсвідомість спонукається емоціями, так? Не розумом.
Потрібно знайти спосіб, як перевести ідею в емоційну площину.
Як можна ділову стратегію перетворити в емоцію?
Це ми і повинні зараз з'ясувати. Отже, відносини Роберта з його батьком...
-...м'яко кажучи, напружені. - Можна на цьому зіграти.
Адже навіяти йому розвалити компанію батька, це як...
-...послати старого подалі. - Ні. Позитивні емоції...
завжди переважають над негативними. Ми всі...
...прагнемо до примирення. До катарсису, якщо завгодно.
Нам потрібно викликати у Роберта Фішера на все позитивні емоції.
А що, якщо так?
"Мій батько прийме те, що я створю сам, не бажаючи йти по його стопах. "
- Це може спрацювати. - Може?
Нам потрібно трохи більше, ніж просто "може".
Твоя допомога неоціненна, Артур.
Пробач, що я прошу трохи конкретики, Імс.
Чого, чого?
- Конкретики. - Зародження неконкретне.
Коли ми проникнемо в його розум, нам доведеться діяти по обстановці.
ІМС: На першому рівні ми розкриємо його відносини з батьком, скажімо:
"Я не піду по стопах батька".
Потім на другому рівні ми подамо йому думку:
"Я створю що-небудь для себе".
Щоб на нижньому рівні піднести йому основне блюдо.
- "Мій батько не хоче, щоб я був ним"? - ІМС: Саме так.
[ШИПІННЯ АПАРАТУ]
На трьох рівнях навіть при найменшому поштовху сновидіння розваляться.
Заспокійливе.
Для створення... безтурботного сну на всіх трьох рівнях...
...мені доведеться додати дуже сильний седативний засіб.
[ШИПІННЯ АПАРАТУ]
Всього доброго.
ЮСУФ: Склад, використовуваний при загальному сні, забезпечить дуже чіткий зв'язок...
...між його учасниками і прискорить роботу їх мозку.
І це дасть нам більше годин на кожному рівні.
Швидкість роботи мозку уві сні в 20 разів швидше нормальної.
І на кожному наступному рівні співвідношення збережеться.
- Три сни, 10 годин, множимо на 20... - Математика це не моя стихія...
- Скільки там нарахували? - Тиждень на першому рівні.
Півроку - рівень другий. І третій...
Десять років.
Хто захоче застрягти уві сні на 10 років?
Дивлячись який сон.
Отже, ідею запустили, як будемо вибиратися?
Сподіваюся, рішення буде витонченіше, ніж постріл у голову.
- Викид. - Що таке "викид"?
Ось, Аріадна, його зараз викине...
Це почуття падіння, яке будить тебе, як струс.
Виводить зі стану сну.
Як ми відчуємо викид при такому заспокійливому?
О, в цьому вся хитрість.
Я так підібрав заспокійливе, що воно не зачіпає функцію внутрішнього вуха.
При цьому, незалежно від глибини сну, сплячий завжди відчуває падіння.
Або... нахил.
Складно синхронізувати викид на всіх трьох рівнях.
Ми можемо по тактам музики синхронізувати всі викиди.
[СПІВАЄ ЕДІТ ПІАФ]
ІМС: Він не записаний ні до хірурга, ні до зубного, нікуди.
- КОББ: А операція на коліно? - Немає такої.
Ніяких процедур засинання. А нам потрібно мінімум 10 годин.
Сідней - Лос-Анджелес.
Це один із найдовших маршрутів у світі. Він літає ним раз на два тижні.
І я впевнений, на приватному літаку.
САЙТО: Так, якщо його літаку не знадобиться раптовий ремонт.
- АРТУР: Потрібен Боїнг-747. - Чому?
У ньому пілоти сидять нагорі, а 1-й клас розташований у носовій частині.
Так що повз ніхто не ходить. Але нам доведеться викупити весь 1-й клас.
- І підкупити бортпровідницю. - Я купив авіакомпанію.
Гадаю... так витонченіше.
Схоже, 10 годин у нас в кишені.
Аріадна.
Ти відмінно впоралася, до речі.
[ШИПІННЯ АПАРАТУ]
Ти знаєш, як мене знайти.
Ти знаєш, як повинен вчинити.
Пам'ятаєш, як попросив мене стати твоєю дружиною?
Звичайно, я пам'ятаю.
Ти сказав, що бачив сон.
В якому ми разом зустріли старість.
Це ще можливо.
Тобі не можна тут бути.
Я хотіла подивитися, які експерименти ви тут один щоночі проводите.
- Це не твого розуму справа. - Ні, це мого розуму справа.
- Ви мене покликали до загального сну. - Не до цього. Це мої сни.
- Навіщо ви себе мучите? - Тільки так я можу бачити сни.
- Чому бачити сни так важливо? - Мені сниться, що ми все ще разом.
Це не просто сни.
Це спогади, а ви казали нічого не створювати по пам'яті.
- Так, говорив. - Ви намагаєтеся залишити їй життя.
- Не можете її відпустити. - Ти не розумієш.
Це моменти, про які я шкодую, спогади, які повинен змінити.
Що ж там внизу змушує вас так шкодувати?
Слухай, про мене ти повинна знати лише одне.
Це ваш будинок?
Так, мій і Мел.
- Де вона? - Її вже немає.
Це мій син Джеймс. Він викопує щось, начебто, черв'ячка.
[ДЖЕЙМС СМІЄТЬСЯ]
А це Філіпа.
Я стояв тут і хотів їх покликати, щоб вони обернулися і посміхнулися...
…а я б побачив їх...
…їх чудові личка, але...
…було вже пізно.
Зараз, або ніколи, Кобб.
І тоді я запанікував. Я зрозумів, що не хотів би шкодувати про цей момент...
Що мені треба побачити їх особи в останній раз.
Джеймс! Філіпа! Швидше всередину!
Але момент був втрачений.
І що б я не робив, я не можу його змінити.
Я хочу їх покликати...
...але вони тікають.
І якщо я бажаю знову побачити їх особи, я повинен повернутися додому.
В реальний світ.
[ШУМ ПОЇЗДА]
[ДАЛЕКИЙ ЗВУК СИРЕНИ]
- Що ви тут робите? - Мене звати...
Я знаю, як вас звати. Що ви тут робите?
Я просто... намагаюся зрозуміти.
Як ви можете це зрозуміти?
Ви знаєте, як бути коханою?
Бути половинкою цілого?
Ні.
Ось вам загадка.
Ви очікуєте поїзда...
Потяга, який відвезе вас далеко-далеко.
Ви знаєте, куди вам хочеться на ньому поїхати...
...але повної впевненості немає.
Але це й не важливо.
Чому вам неважливо, куди відвезе вас поїзд?
КОББ: Тому що ви будете разом.
- МЕЛІ: Як ти міг привести її сюди, Домм? - Що це за місце?
Це кімната в готелі, де ми хотіли відзначити нашу річницю.
Що тут сталося?
Ти обіцяв! Ти обіцяв, що ми будемо разом!
Прошу тебе, сиди тут! Лише на деякий час!
Ти сказав, що ми будемо разом! Що ми разом зустрінемо старість!
Я повернуся за тобою. Обіцяю.
[КРИЧИТЬ]
Думаєш, що ти зміг створити в'язницю зі спогадів і запроторити її туди?
Ти й справді вважаєш, що вона її втримає?
САЙТО: Вже час. У Сіднеї тільки що помер Моріс Фішер.
- Коли похорон? - У четвер у Лос-Анджелесі.
До четверга Роберт буде супроводжувати тіло. Треба їхати.
Вірно.
- Коббе, я полечу з вами. - Я обіцяв Майлсу, ні.
У команді має бути хтось, хто розуміє, з чим ти борешся.
Це необов'язково повинна бути я.
Але тобі потрібно показати Артурові те, що я зараз бачила.
Потрібно ще одне місце на рейс.
КОББ: Якщо я сяду на цей борт, а ви не виконаєте наш договір...
…то, приземлившись, я потраплю за ґрати до кінця своїх днів.
Виконайте роботу по дорозі. Я зроблю один дзвінок з літака.
І у вас не буде проблем при переході через кордон.
- Даруйте. - О, прошу вибачення.
Вибачте, це не ваш? Мабуть, впустили.
- Що будете пити, панове? - Воду, будь ласка.
І мені, якщо можна.
Дякую вам.
Я не міг не прочитати ваше ім'я. Ви, часом, не родич того самого...
...Моріса Фішера?
Так, він...
Він був моїм батьком.
Він був дійсно величиною. Прийміть мої співчуття.
Сер, прошу вас.
- Ось, будь ласка. - Дякую.
Е...
За вашого батька.
Хай упокоїться він зі світом.
[ШИПІННЯ АПАРАТУ]
[ЗВУК КЛАКСОНА]
- Перед сеансом ти не міг попісяти? - Вибачте.
Дармове шампанське перед вильотом, Юсуф?
- Як смішно, зараз обмочусь... - У таку погоду він буде ловити таксі.
- Кретин! Ти чого це... - У бік.
[ПО РАДІО ГРАЮТЬ АРАБСЬКІ МОТИВИ]
[ВИМИКАЮТЬ РАДІО]
Гаразд, до скорого. Тікаю. Таксі! Спасибі.
На ріг третьої і Маркет. І швидше.
- Ви що робите? - Вибачте. Думав, вільно.
- Ви помилилися. - Може, на двох?
Ні, не може. Зупиніть, щоб...
Блиск.
Сідай!
У гаманці $ 500, а сам він коштує ще дорожче.
Може, довезете мене до місця за такі гроші?
Боюся, ви невірно...
[ПОСТРІЛИ, ІМС КРЯХТИТЬ]
[ВЕРЕСК ШИН]
Прикрий його!
Ні! Ні! Ні! Що відбувається?
АРІАДНА: Цього в моєму макеті не було.
Кобб? Кобб?
[ПОСТРІЛИ]
[КРИЧИТЬ]
Вали його!
- Ви в порядку? - Так, я в нормі. Я в нормі.
І Фішер не скаржиться. Виходить, не вкачало.
Сайто?
Фішера в підсобку, бігом!
- У підсобку його! - АРТУР: Якого біса...
- КОББ: Його поранили? Він вмирає? - АРТУР: Я не знаю.
Господи Боже.
- АРТУР: А з вами що сталося? - Нас збив товарний потяг.
Навіщо ти через центр пустила товарняк?
- Це не я. - АРТУР: Звідки ж він узявся?
Краще відповідай, якого біса нас там чекала засідка?
Там були не звичайні проекції! А натаскані специ!
- Ти маєш рацію. - Як їх можна натаскати?
Фішер найняв викрадача, який вчить підсвідомість оборонятися.
Його підсвідомість воєнізована. Це потрібно було врахувати, вибач...
- КОББ: І хто це повинен був врахувати? - Заспокойся.
Не треба мене заспокоювати. Це була твоя, чорт, робота!
Ти за це відповідав! Ти повинен був досконально перевірити Фішера!
Ми не готові до цього!
Ми і раніше мали справу з під-захистом!
- Будемо акуратніше, і все обійдеться! - Цього в плані не було! Він помирає!
- Полегшимо йому страждання. - Ні, ні! Не думай!
- Не... поду... май. - Він в агонії. Я його розбуджу.
- Ні, це його не розбудить. - Що значить, не розбудить?
- Це його не розбудить. - Померлий уві сні прокидається.
Але не ми. У нас занадто багато седативного препарату.
- І що стане з нами, якщо ми помремо? - Ми провалимося у лімб.
- Ти жартуєш? - Лімб?
- АРТУР: Несконструйована область сну. - АРІАДНА: І що там у цій чортовій області?
Лише чиста і нескінченна підсвідомість. І більше нічого.
Крім того, що залишилося після учасника сну, який там бував.
І в нашому випадку це ти.
І як довго ми там застрягнемо?
ЮСУФ: Я навіть не думаю про спробу втекти, поки заспокійливе не...
- Як довго, Юсуфе? - Десятиліття або вічно. Я не знаю.
Спитай його. Він там був.
Несемо його нагору.
[СТОГНЕ]
О, як...
Спасибі.
Отже, ми в свідомості у Фішера під дулами його приватної армії...
…і якщо нас уб'ють, ми будемо стирчати в лімбі,
поки наш мозок не зіщулиться, як ганчірка?
Аптечка є?
Значить, ти знав про ці ризики і нічого нам не сказав?
Ризику не було. Я не знав, що в нас почнуть палити з усіх сторін.
- Ти не мав права. - Тільки так можна досягти 3-го рівня.
- А ти? Ти знав і пішов з нами? - Я йому вірив.
Вірив? Він що? Пообіцяв тобі половину своєї частки?
Ні. Всю частку. До того ж він сказав, що він це вже робив.
Робив з ким? З Мел? Дуже вражає!
Це тут ні до чого. Тільки так я міг повернутися до своїх дітей.
Притягнувши нас на бійню, де немає виходу?
Вихід є. Продовжимо роботу. Швидше почнемо, швидше закінчимо…
...і вийдемо через викид, як ми раніше це робили.
Я пас. Зараз чим глибше, тим вище ставки.
- Краще тут відсиджусь, хлопці. - КОББ: Поки ми сперечаємося, охорона Фішера...
...оточує будівлю. 10 годин польоту дорівнюють тижню на цьому рівні.
Це означає, що всі ми поголовно будемо вбиті. Це я вам гарантую.
У нас немає іншого виходу. Нам треба продовжити розпочате.
Шлях вниз - це єдиний шлях вперед.
За роботу. Ну ж бо. Пора нам його підбадьорити.
Я застрахований від викрадення на 10 мільйонів доларів.
- Це все спрощує. - КОББ: Заткнися! Не спрощує.
АРТУР: В офісі твого батька під книжковою полицею є особистий сейф.
- Назви нам комбінацію коду. - Я не знаю ні про який сейф.
КОББ: Але це не означає, що ти не знаєш комбінацію коду.
- Назви нам її. - Я не знаю.
У нас надійне джерело. Його ти точно знаєш.
Так? І хто це джерело?
І це коштує 500 баксів?
- ІМС: Що всередині? - Картки, документи і це.
Стане в нагоді?
Можливо.
- Ти підключений. І у тебе 1 година. - Всього година?
Я розраховував всю ніч розплутувати цю проблему.
А Сайто розраховував не отримати кулю в груди.
У нас всього одна година. Будь ласка, дізнайся у нього що-небудь цінне.
[КРИЧИТЬ]
- Що це там? - Надійне джерело.
Дядько Пітер...
Ні, ні!
- Хай... нехай вони припинять. - Назви комбінацію.
- Я її не знаю. - Чому Браунінг говорить, що ти знаєш?
Без поняття. Дайте я з ним поговорю і все з'ясую.
У вас одна година. Спілкуйтеся.
З тобою все гаразд?
[СТОГНЕ]
Ти не поранений?
Ці тварюки мене вже два дні катують.
Хтось навів їх на офіс твого батька, і вони хочуть відкрити його сейф.
- Так. - Думають, що я знаю код. Але я не знаю.
- Я теж не знаю. - Що?
Моріс сказав мені, що після його смерті один ти зможеш відкрити сейф.
Ні, він не давав мені ніякої комбінації.
Може, давав. Може, ти просто не зрозумів, що це комбінація.
У якому вигляді?
Я не знаю. Комбінація чисел,
заснована на ваших знакових подіях.
У нас з ним було мало... знакових подій.
Може, після смерті твоєї мами.
Знаєш, що він мені сказав після смерті мами?
"Роберт...
мені тобі...
нічого...
сказати ".
Він не був емоційною людиною...
Мені було 11 років, дядько Пітер.
Ну як він?
Знемагає від болю.
На нижчому рівні сну біль буде не такою гострою.
А якщо він помре?
У найгіршому випадку?
Коли він прокинеться, його розум буде чистим, як білий аркуш.
Коббе, я виконаю наш договір.
Я вам вдячний, Сайто.
Але коли ви прокинетеся, ви забудете про наш договір.
Лімб стане вашою реальністю.
Ви пробудете там так довго, що перетворитеся на старого.
Який, випивши чашу жалю...
...на самоті чекає смерті.
Ні, я повернуся.
І ми знову будемо молодими.
Дихайте.
Ці люди нас уб'ють, якщо ми не скажемо їм комбінацію.
- Їм потрібен лише викуп. - Я їх чув.
Вони кинуть нас у мінівен і пустять його в річку.
- Добре. Що в тому сейфі? - Дещо для тебе.
Моріс говорив, що там найдорогоцінніший для тебе подарунок.
Заповіт.
Заповіт Моріса у Порту та Данна.
Він інший. Його сила переважить усі інші, якщо ти захочеш.
Він ділить складову бізнесу "Фішер-Мороу", зводячи нанівець...
…всю імперію, якою ми її знаємо.
Знищити свій спадок.
Навіщо йому пропонувати мені таке?
Я не знаю.
Він любив тебе, Роберте.
- По своєму. - Як це?
Перед кінцем він покликав мене до свого узголів'я...
…він ледь міг щось сказати.
Але він потрудився сказати мені своє останнє слово.
Він притягнув мене до себе.
І я зміг розібрати тільки одне слово.
"Розчарований".
[ЗІТХАЄ]
Коли ти був в лімбі?
Можливо, тобі вдалося переконати команду продовжити роботу,
але вони не знають усієї правди.
Правди? Якої правди?
Тієї правди, що ти в будь-яку хвилину можеш пустити через стіну локомотив.
Тієї правди, що з твоєї підсвідомості виривається Мел.
І ще вони не знають, що чим глибше ми занурюємося в світ Фішера,
тим глибше ми проникаємо в тебе.
І... я не впевнена, що ми знайдемо там щось приємне.
Ми працювали разом. Ми...
досліджували ідею сну всередині сну.
Я форсував події. Хотів опуститися все нижче і нижче. Рухатися вперед.
Я не міг зрозуміти, як там наш мозок години переводить в роки.
Як ми в цій глибині потрапляємо в пастку. Чому, опиняючись...
...викинутими на берег нашої підсвідомості,
ми втрачаємо зв'язок з реальністю.
Ми ліпили, будували світ для себе.
Ми працювали над ним роками.
Створювали свій власний світ.
- Скільки ви там пробули? - Десь близько п'ятдесяти років.
Боже мій.
Як ви це витримали?
Спочатку нам було весело. Відчувати себе богами.
Але проблема була в тому, що я бачив усю ілюзорність цього світу.
Врешті-решт його життя стало для мене неможливим.
А для неї?
Вона щось заховала в собі. Щось приховала глибоко всередині.
Істину, яку колись знала, але вважала за краще забути.
Лімб став її... реальністю.
Що сталося, коли ви прокинулися?
Прокинутися після стількох років, після десятиліть...
…відчути постарілу душу в молодому тілі... Як ти думаєш?
Я розумів, що з нею щось не те. Вона просто не хотіла зізнаватися.
І потім вона сказала мені правду.
Що нею оволоділа одна ідея.
Одна досить проста думка...
…яка змінила все.
Що "Наш світ не справжній".
Що їй потрібно прокинутися, щоб повернутися до реальності, що...
…для повернення додому...
…ми повинні вбити себе.
- А як же ваші діти? - Вони вважала їх проекціями.
Думаючи, що справжні діти сидять і чекають на нас десь там.
- МЕЛ: Кобб! Я їх мати. - КОББ: Заспокойся.
Думаєш, я не бачу різниці?
Якщо це мій сон, чому я ним не керую?
Тому що ти не знаєш, що спиш!
КОББ: Вона була впевнена. І як би я не просив її...
…як би не благав...
...вона хотіла це зробити. Але їй одній впоратися було не до снаги.
Вона сильно любила мене і тому...
…вона придумала план... на нашу річницю.
- Люба, що ти робиш? - Чекаю на тебе.
Зайди всередину, чуєш? Вернись назад у кімнату.
Ні.
Я збираюся стрибнути. І ти підеш зі мною.
Ні, не піду. Послухай мене.
Якщо ти стрибнеш, ти вже не прокинешся, адже правда?
Ти помреш. А тепер зайди всередину. Зайди в кімнату, і поговоримо.
Ми вже наговорилися.
- Мел. - Вийди на карниз, чи я стрибну.
Добре.
Ми ще раз поговоримо...
Гаразд?
Я прошу тебе зробити крок віри.
Ні, люба...
Я не можу. Ти знаєш, що я не можу це зробити.
Подумай про нашу малечу.
Подумай про Джеймса. Подумай же про Філіпу.
Якщо я піду без тебе, їх все одно заберуть.
Що це означає?
Я відправила лист нашому адвокату.
Я написала, що боюся за свою безпеку.
Що ти погрожував мене вбити.
- Навіщо ти це зробила? - Я люблю тебе, Домм.
Чому... чому ти... зі мною так вчинила?
Я звільнила тебе від вини, що ти їх залишаєш.
Ми скоро будемо вдома. З нашими справжніми дітьми.
Ні, ні, ні, Мел. Послухай мене! Чуєш? Мел, подивися мені в очі.
- Ти чекаєш поїзда... - Мел, чорт візьми. Не роби цього!
-...який відвезе тебе далеко-далеко. - Джеймс і Філіпа чекають на тебе!
- Ти знаєш, куди тобі хочеться на ньому поїхати... - Вони чекають нас!
-...але повної впевненості немає. - Мел, подивися на мене!
- Але це не важливо. - Мел, чорт забирай!
Тому що ви будете разом.
Люба, подивися на мене! Мел, ні! Боже мій, господи!
Її осудність підтвердили три різних психіатри.
І це не дало мені шансу пояснити природу її безумства.
Тому я втік...
[СМІХ ДІТЕЙ]
Зараз або ніколи, Кобб.
Добре, ходімо.
Я залишив своїх дітей і з тих пір намагаюся знову з ними зустрітися.
Твоє почуття провини її створює. Саме це надає їй сили.
Але ти не відповідаєш за ту ідею, яка її розклала.
І якщо ми хочемо домогтися успіху...
…ти повинен пробачити себе. Ти повинен їй протистояти.
І необов'язково це робити поодинці.
- Ні, ні, тобі не варто... - Я роблю це заради інших.
Тому що вони поняття не мають про ризик, який ти несеш із собою.
Треба поспішати.
- Час вийшов. - Так. Я не знаю жодної комбінації.
- Принаймні свідомо. - КОББ: А на рівні інстинктів?
Наша людина стоїть в офісі твого батька, і готова набрати комбінацію.
Назви перші 6 цифр, які прийдуть тобі в голову. Давай.
- Я не знаю. - Називай!
- Я сказав, називай! Швидше! - 5, 2, 8, 4, 9, 1.
Доведеться тобі постаратися.
Так. Мішки їм на голови. Час прокотитися.
ФІШЕР: Живими ми коштуємо більше.
Чуєте?
Що дізнався?
Відносини у хлопця з його батьком ще складніші, ніж ми думали.
Теж мені допомога...
Чим сильніше розбіжності, тим потужніше катарсис?
І як ти їх поліпшиш, ці непрості стосунки?
- Я працюю над цим. Не помітно? - Прискорюйся.
Проекції вже близько.
Потрібно вириватися, поки нас повністю не обложили.
Зараза.
Мрій про більше, і все у тебе буде, зайчику.
Зараз нам потрібно перенаправити його ворожість з батька на хрещеного.
Ви позбавите його єдиного позитиву?
Ні, ми налагодимо його відносини з батьком, показавши йому сутність його хрещеного.
Дідько, нам слід з Фішера взяти грошей стільки ж, як і з Сайто.
А як бути з охороною? Чим ми глибше, тим вона жорсткіша.
- Думаю, нам потрібен містер Чарльз. - Ні.
- ІМС: Хто цей містер Чарльз? - Погана ідея.
Як тільки ми наблизимося до Фішера,
його охорона вже буде там. Ми введемо містера Чарльза, як у справі зі Стейном.
- Так ви це робили? - АРТУР: Так, і безуспішно.
Об'єкт зрозумів, що він спить, і його підсвідомість розірвала нас на шмаття.
Клас. Важко в навчанні?
Потрібен відволікаючий маневр.
ІМС: Легко. Чарівна молодичка, як минулого разу, підійде?
- Слухай. Веди акуратно. - Гаразд.
Там внизу все до біса нестабільно.
І не стрибай занадто рано. У нас буде тільки один шанс на викид.
Я увімкну музику, і ви дізнаєтеся, що викид пішов. Останнє за вами.
- Ви готові? - Готові!
Солодких снів.
Я вам набридла?
Я розповідала вам про себе. А вас, схоже, це не заохотило.
Я просто думав про своє.
А ось і містер Чарльз.
Ви містер Фішер? Так?
Знову радий вас бачити. Я Рід Грін з маркетингу.
- А ви, схоже... - Йду.
Якщо я ще не набридла.
Схоже, вона вас покрутить.
Хоча, можливо, її телефон і справді складається з шести цифр.
Дотепно ви заводите подруг ціною свого гаманця.
[ПОСМІХАЄТЬСЯ]
Прокляття. Один тільки гаманець коштував...
$ 500, чи не так?
Не варто турбуватися. Мої люди вже підключилися.
Хто або що цей містер Чарльз?
Це прийом, який налаштує Фішера проти його підсвідомості.
А чому ти був проти?
Тому що ціль дізнається, що це сон,
і ми стаємо об'єктом підвищеної уваги.
Здається, Кобб велів цього не робити?
Ти вже помітила, як багато часу витрачає Кобб на те...
...що іншим забороняє.
Містер Сайто, я вас не затримаю.
- Пробачте, але... - ЧОЛОВІК: Стривайте!
- А ви жваво виглядаєте. - Дуже смішно, містере Імс.
[ГУРКІТ]
Турбулентність у літаку?
Ні, набагато ближче. Це Юсуф так керує.
[ВЕРЕСК ШИН]
[ДЗВІН СКЛЯНОК]
- Пробачте, хто ви, ще раз? - Рід Грін з маркетингу.
Хоча це ж зовсім не так.
Мене звуть містер Чарльз. Ви ж пам'ятаєте мене, правда?
Я очолюю вашу охорону... тут внизу.
Виходьте на іншому поверсі та йдіть прямо.
Викидаєте гаманець. Охорона буде його шукати.
Добре.
Потрібно виграти Коббу трохи часу.
[КАШЛЯЄ]
Охороною, виходить?
- Ви працюєте на готель? - Ні, ні.
Я займаюся дуже специфічної охороною.
Охороною підсвідомості.
Ви говорите про сни? Ви говорите...
...про видобування?
Я тут, щоб захистити вас...
[СКЛЯНКА РОЗБИВАЄТЬСЯ]
[ЛЮДИ РОЗМОВЛЯЮТЬ]
[РОЗМОВА СТИХАЄ]
…містер Фішер, я тут, щоб захистити вас від тих, хто намагається...
...проникнути у ваш розум через сни.
Тут вам небезпечно. За вами вже йдуть.
[КРИЧИТЬ]
Дивна погода, чи не так?
Відчуваєте?
Що відбувається?
Кобб звертає увагу Фішера на дивність сну,
і тепер його підсвідомість шукає творця сну.
Тобто мене. Швидше, цілуємося.
- Вони все ще на нас дивляться. - Так, але спробувати варто було.
Може, підемо звідси...
[ПОСТРІЛИ]
КОББ: Відчуваєте? Вас повинні були готувати для цього, містере Фішер.
Зверніть увагу на дивну погоду, на зміщену гравітацію.
Цього не буває в природі. Ви зараз бачите сон.
Щоб перевірити мої слова,
просто згадайте, як ви потрапили до цього готелю. Ви це можете?
Так, я н...
КОББ: Дихайте, дихайте глибше. Згадуйте, чому вас навчали.
Визнайте те, що ви уві сні, і що я ваш захисник.
Давайте.
- Ви не існуєте? - Ні, ні.
Я проекція вашої підсвідомості.
Я був посланий, щоб перешкодити викрадачеві затягнути вас в сон.
І я гадаю, зараз як раз це і відбувається, містере Фішер.
Так. Розумію. Добре.
Ви можете відвести мене звідси?
Безумовно. Йдіть за мною.
Будьте там.
Господи боже! Що ви робите?
Ці люди хотіли вас викрасти.
Якщо чекаєте моєї допомоги, зберігайте спокій.
Мені необхідно ваше сприяння, містере Фішер.
Якщо це сон, мені потрібно вистрілити собі в голову, щоб прокинутися?
Я б на вашому місці цього не робив, містере Фішер.
Думаю, в вас закачали седативний препарат, і якщо ви натиснете на курок...
...то ви можете не прокинутися.
Ви перейдете на ще глибший рівень сну.
І ви знаєте, що я маю на увазі.
Згадайте навчання.
Згадайте, про що я вам говорив. Віддайте мені пістолет.
Цей номер прямо під номером 528?
Так.
Думайте, містере Фішер, думайте. Що ви пам'ятаєте ДО цього сну?
Були... були суцільні постріли. І ще був... сильний дощ.
Дядько Пітер. О, боже! Нас викрали.
Де вас тримали?
- Нас тримали в мінівені. - Тому гравітація зміщена.
Ви зараз знаходитесь в мінівені. Далі!
Щось там було пов'язано з... щось пов'язано, наче... з сейфом?
Боже, ну чому ж так важко згадувати?
Це як намагатися згадати сон відразу після пробудження.
Це вдається лише через роки тренувань.
Вас і Браунінга втягнули в той сон...
…тому що з вашого розуму зараз намагаються щось викрасти.
Потрібно, щоб ви зосередилися і згадали, що від вас хочуть.
Що це, містере Фішер? Думайте!
Комбінація.
Вони вимагали перші цифри, які мене прийдуть в голову.
Вони намагаються витягти цифри з вашого підсвідомості.
Це може означати все, що завгодно. Зараз ми знаходимося в готелі.
Спробуємо номери кімнат. Який був номер, містере Фішер?
Спробуйте його пригадати. Це дуже важливо.
П'ять.
П'ять, два... Щось... Це був довгий номер.
Цього вистачить. Початок вже є.
- П'ятий поверх. - Зрозумів.
- Ти використовуєш таймер? - Ні, я буду оцінювати сам.
Поки ви спите у 528-му номері, я там же буду чекати викиду від Юсуфа.
- Але як ти дізнаєшся? - Його музика мені підкаже.
І коли мінівен вдариться об огорожу мосту, помилитися буде складно.
Ми відчуємо багатотонний... синхронний викид.
Якщо вибух під нами буде раніше, то нас просто не витягне.
Якщо пізніше... то я не зможу нас опустити.
Чому не зможеш?
Тому що мінівен буде знаходитися у вільному падінні.
Без гравітації ви не опуститеся.
Точно.
Вони зі мною. Вперед.
- Містер Чарльз. - Ви знаєте, що це, містер Фішер?
- Так, вважаю, що знаю. - Вас намагалися приспати.
- Так я вже приспаний. - Приспати ще раз.
Про що ви? Сон всередині сну?
Гей. Знову помінявся?
Що, пробачте?
Вибачте. Я вас прийняв за свого друга.
Упевнений, він гарний хлопець.
Це Браунінг, проекція Фішера. Нумо простежимо, куди він піде.
- Навіщо? - Його дії підкажуть нам...
…чи буде Фішер підозрювати його в тому, що нам так хочеться.
[ВІДКРИВАЮТЬСЯ ДВЕРІ]
- Дядько Пітер. - Ви сказали, вас викрали разом?
Не зовсім так. Його вже тримали і... катували.
І ви бачили ці тортури?
- Викрадачі з тобою заодно? - Роберт.
Ти хочеш проникнути в той сейф? Щоб роздобути інший заповіт?
Фішер-Мороу був всім моїм життям. Я не можу дозволити тобі все зруйнувати.
Я не збираюся позбавляти себе спадщини. Навіщо мені це потрібно?
Я не хочу, щоб остання насмішка твого батька тебе зачепила.
- Яка насмішка? - Заповіт, Роберте, то заповіт.
Це його останній випад.
Виклик тобі, щоб ти створив щось своє власне...
…його докір, ніби ти не гідний його досягнень.
І тому він...
"Розчарований"?
Мені дуже шкода.
Але... він не правий.
Ти можеш побудувати ще кращу компанію, ніж його.
Містер Фішер? Він бреше!
- Звідки ви знаєте? - Повірте, це моя робота.
Він щось приховує, і ми повинні з'ясувати, що саме.
Потрібно, щоб ви виконали з ним те ж, що він збирався зробити з вами.
Ми увійдемо до його підсвідомості і з'ясуємо, що він не договорює.
Добре.
[ШИПІННЯ АПАРАТУ]
КОББ: Він готовий.
Стривайте, у чию підсвідомість ми все-таки зараз зайдемо?
У підсвідомість Фішера.
Але він думає, що ми у Браунінга, і тепер він член нашої команди.
Фішер сам допоможе нам проникнути в його підсвідомість.
Дійсно.
Охорона тебе замучить.
Ну і я...
...не дам їм задрімати.
Головне, не пропустіть викид. Пора спати, містере Імс.
Ти в порядку?
- Гей, ти готовий? - Так, так. Я… все нормально. Готовий.
Кобб? Кобб? Що там внизу?
Сподіваюся, там істина, до якої ми ведемо Фішера.
Я запитала, що там знайдеш ти?
[ПОСТРІЛИ І КРИКИ ЮСУФА]
[ЛІФТ ДЗЕЛЕНЧИТЬ]
[ЮСУФ КРИЧИТЬ]
[КРЯХТІННЯ]
[МЕТАЛЕВИЙ ГУРКІТ]
[ОХОРОНЕЦЬ СКРИКУЄ]
[КРИК]
[ПОСТРІЛ]
[СМІЄТЬСЯ]
Ви це бачили?
Імсе, це твій сон.
Потрібно, щоб ти забрав охоронців подалі від комплексу, ясно?
- Хто введе всередину Фішера? - КОББ: Не я.
Якщо я буду знати маршрут, це буде дуже ризиковано.
- Я спроектувала це місце. - КОББ: Ні, ти будеш зі мною.
Я можу це зробити.
Добре. Поясни йому маршрут до комплексу.
- Фішер, ти йдеш з ним. - Зрозуміло.
- А як же ти? - Не вимикати рацію.
Я буду вас чути весь час.
Вікна на нижньому поверсі досить великі, щоб я...
…прикривав вас з південної вежі. Бачиш її?
- Так. Ти не підеш зі мною? - Щоб дізнатися правду...
…про свого батька, ти повинен один проникнути в свідомість Браунінга.
Підемо, Фішере!
Тривога! Тривога!
Вперед!
Поїхали!
[ПОСТРІЛИ]
ЮСУФ: Та щоб вас!
Сподіваюся, ви готові.
[СПІВАЄ ЕДІТ ПІАФ]
[ВІДЛУННЯ ВІД ПІСНІ]
Ні. Занадто рано.
[ВІДЛУННЯ ВІД ПІСНІ]
Кобб, ти це чуєш?
Я це почав чути 20 хвилин тому. Подумав, що це вітер завиває.
Так, чую. Це музика.
- Що будемо робити? - Прискорюватися.
Юсуф в десяти секундах від стрибка.
Значить, у Артура три хвилини.
Гей!
- Скільки часу ми маємо? - Рівно одну годину.
- Вони пройдуть цей маршрут за годину? - Вони повинні спуститися на середній балкон.
Значить їм потрібен інший маршрут. Більш прямий маршрут.
[КРИЧИТЬ НЕРОЗБІРЛИВО]
Він спроектований, як лабіринт.
Повинен бути коротший шлях через лабіринт, адже так?
Імс?
[ПОСТРІЛИ]
- Імс додавав щось від себе? - Ти не повинен це знати. Якщо Мел...
У нас немає на це часу. Додавав чи ні?
Він додав воздуховод, перетинає весь лабіринт.
- Дуже добре. Поясни це їм. - Саіто?
Слухаю?
[ОХОРОНЕЦЬ КРЯХТИТЬ]
Парадокс.
[КРИЧИТЬ, ЗВУК ПАДІННЯ]
[ОБИДВА ЗАДИХАЮТЬСЯ]
- АРІАДНА: Що це було? - Викид.
- Кобб, ми його пропустили? - Так, пропустили.
Ну чому ніхто тут не марить про тепле пляжі, чорт забирай?
Га?
ІМС [ПО РАДІО]: Що нам робити тепер?
Завершимо роботу до наступного викиду.
- Якого викиду? - Коли мінівен впаде у воду.
ЖІНОЧИЙ ГОЛОС: Якщо ви хочете зробити дзвінок, повісьте слухавку і наберіть знову.
Якщо вам потрібна допомога, повісьте...
Як же мені вас опустити без гравітації?
У Артура є пара хвилин, у нас - близько двадцяти.
[САЙТО КАШЛЯЄ]
Ти в нормі?
СОЛДАТ: Давай! Розвертаємось!
Щось не так. Вони рухаються до вас, як ніби щось знають.
Виграй нам час, добре? Пішли!
Вже йду.
[ПОСТРІЛ З ГЛУШНИКОМ]
[БУРЧАННЯ]
[ПОСТРІЛ З ГЛУШНИКОМ]
Це вестибюль перед сховищем.
У сховищі є вікна?
Ні, в кімнаті з вікнами цінності не зберігають.
Сподіваюся, Фішеру сподобається те, що він там знайде.
Ці проекції - частина його підсвідомості?
Так.
- Ти губиш ділянки його розуму? - Ні, це всього лише проекції.
[КАШЛЯЄ]
[САЙТО КАШЛЯЄ]
Ми на місці.
Все чисто, але поспішайте. На вас йде вся королівська рать.
[ШЕПІТ] Я всередині.
- Я бачу ще когось. - Фішер, це пастка, йди!
Давай. Трохи нижче.
Кобб. Ні. Вона... вона не справжня!
А ти звідки знаєш?
Вона всього лише проекція. Фішер... Фішер справжній!
Привіт.
АРІАДНА: Імсе! Імсе! Терміново йди до Фішера!
- ІМС: Що сталося? - Мел застрелила Фішера.
Я не зміг її вбити.
Його вже не реанімувати...
Його розум застряг дуже глибоко. Все скінчено.
Значить все? Провалили справу?
Це кінець. Мені дуже шкода.
Ну, це ж не мені потрібно до сім'ї повернутися.
Шкода, мені вже самому цікаво, що там буде. Нам майже вдалося.
Діставай вибухівку.
Але є й інший шлях.
Ми повинні піти туди за Фішером.
Немає часу.
Тут немає, але там він буде.
І ми його знайдемо.
Як тільки музика Артура зазвучить перед викидом, використовуй дефібрилятор.
Так ми забезпечимо Фішеру його окремий викид внизу.
Потім ти відведеш його туди.
Музика закінчиться, ти підірвеш лікарню.
І ми при цьому викиді піднімемося через усі рівні.
Варто спробувати.
Сайто зможе стримувати охоронців, поки я буду встановлювати вибухівку.
Сайто вже не вибереться, так?
Кобб, ну давай же! Ми повинні спробувати.
Вирушайте!
Але якщо ви застрягнете, я піду з викидом і чекати вас не буду.
Вона права. Права. Давай.
Я можу вірити, що ти там зробиш все, як потрібно? Адже там буде Мел.
Я знаю, де її знайти. Фішер зараз у неї.
Звідки ти знаєш?
Вона хоче, щоб я прийшов за ним.
Вона хоче, щоб я знову спустився до неї.
З тобою все гаразд?
- Це твій світ? - Був.
Тут її і потрібно шукати.
Підемо.
[ПОСТРІЛИ]
Сайто, Сайто...
Потрібно... потрібно, щоб ти доглянув за Фішером,
-...поки я буду возитися з вибухівкою. - У такій операції...
...немає місця для туристів?
Дурниці все це.
Це ви все побудували? Неймовірно.
Ми будували це роками.
Спочатку по пам'яті.
Нам сюди.
Це наш район. З мого минулого.
Он там була наша перша квартира, а потім ми переїхали в той будинок.
Мел завагітніла, і ми стали жити там.
Ви реконструювали це все по пам'яті?
Як я й сказав, у нас була сила-силенна часу.
А це що?
Це будинок, де Мел зросла.
- Може, вона там? - Ні.
Підемо.
Ми обоє хотіли жити в будинку, але також нам подобалися такі будівлі.
У реальному світі нам би довелося вибирати, але тільки не тут.
[БУРЧИТЬ]
[ПОСТРІЛИ]
[БУРЧИТЬ]
[ПИСК]
Як ми повернемо назад Фішера?
Нам потрібно придумати щось на зразок викиду.
Що?
Буду імпровізувати.
Ти повинна дещо знати про мене. Про зародження.
[КРЯХТИТЬ]
[ПОСТРІЛИ]
Ідея подібно вірусу.
Невідступно.
Вкрай заразна.
Посіяне зерно ідеї проростає.
І вона або тебе змінює...
...або знищує.
Мікроскопічна ідея, що... "Твій світ несправжній".
Проста, ненав'язлива думка, яка змінює все.
Ти так впевнена в своєму світі. У тому, що реально?
Думаєш, він теж впевнений?
Або він так само розгублений, як і я?
Я знаю, що реально, Мел.
І тебе не терзають сумніви?
У тебе немає відчуття, що тебе переслідують, Домм?
Що тебе по всьому світу ловить анонімна корпорація і поліція?
Подібно проекціям, що переслідують сновидця?
Визнай.
Ми більше не віримо в одну реальність.
Так вибери.
Вибери реальність тут.
Зі мною.
[КАШЛЯЄ]
Ти знаєш, як я повинен вчинити. Я повинен повернутися до наших дітей...
…тому, що ти їх залишила.
- Тому що ти залишила нас. - Ти помиляєшся.
- КОББ: Ні, я маю рацію. - Ти заплутався.
Наші діти тут.
І ти б хотів знову побачити їх дивовижні личка, адже так?
Так, але я хочу побачити їх нагорі, Мел.
[ПОСТРІЛИ]
[ПИСК]
[КРОКИ]
[САЙТО КАШЛЯЄ]
Нагорі?
Послухай себе. Це наші діти.
Дивись.
Джеймс? Філіпа?
Не треба цього, Мел, прошу. Це не мої діти.
Ти собі це говориш, але ти сам в це не віриш.
- Ні, я знаю. - А раптом ти помиляєшся?
Раптом реальність це я?
Ти говориш собі те, що знаєш.
Але у що ти віриш?
Що ти відчуваєш?
Провину.
Я відчуваю провину, Мел.
І що б я не робив, яку б надію не плекав...
…як би не помилявся... ця вина завжди зі мною.
Як гірка правда.
Яка правда?
Ідея, яка заронила в тобі питання про реальність світу, йшла від мене.
Ти зародив ідею в моєму розумі?
Про що це вона говорить?
Я знав, що Зародження ідеї це не вигадка, тому що я...
…я випробував його на ній.
- Я випробував його на своїй дружині. - Навіщо?
Ми тут загубилися.
Я знав, що нам треба піти, але вона б не погодилася.
Вона приховала від мене щось. Щось замкнула...
...глибоко всередині себе.
Відкрилася їй колись істина, яку вона вирішила забути.
Вона не могла вирватися.
І тоді я зважився на пошуки.
Блукаючи у глибинах її пам'яті, я знайшов її схованку.
І я зламав її...
...і зародив там ідею.
Просту думку, яка, як я знав, здатна змінити все.
Що її світ несправжній.
Що смерть - це єдиний вихід.
Ти чекаєш поїзда…
[МЕТАЛЕВИЙ ГУРКІТ]
…який відвезе тебе далеко-далеко...
Ти знаєш, куди тобі хочеться на ньому поїхати...
…але повної впевненості немає!
Але це неважливо!
- Скажи мені, чому? - Тому що ви будете разом.
КОББ: Але я не очікував, що...
…що ідея розростеться в її свідомості, як пухлина...
…що навіть після пробудження...
...навіть після твого повернення до реального світу,
Ти все ще будеш вірити в те, що твій світ несправжній.
У те, що смерть - це єдиний вихід.
Мел, ні! Боже мій, господи!
- Ти заразив мій мозок. - Я хотів тебе врятувати.
Ти зрадив мене, але ти можеш усе виправити.
Ти ще можеш виконати свою обіцянку.
Ми ще можемо бути разом. Тут, у світі, який ми самі побудували.
[КАШЛЯЄ]
[ПИСК]
[ПОСТРІЛИ]
[БУРЧИТЬ]
[СПІВАЄ ЕДІТ ПІАФ]
[ВІДЛУННЯ ВІД ПІСНІ]
[РОЗРЯД]
[ГУРКІТ ГРОМУ]
Кобб, потрібно знайти Фішера.
Я не віддам його тобі.
Якщо я залишуся, ти його відпустиш?
Про що ти говориш?
Фішер на балконі.
- Піди перевір, чи він живий, Аріадна. - Кобб, тобі не можна тут залишатися.
Піди і перевір, чи живий він. Давай.
[АРІАДНА СТОГНЕ]
Він тут, але час вийшов! Негайно йди, чуєш!
- КОББ: Забирай Фішера, гаразд? - Ти не можеш залишитися з нею!
Я не залишаюся з нею. Сайто помер, і це значить, що він десь тут.
Я повинен його знайти.
Я не можу більше залишитися з нею, тому що вона не існує.
Я єдине, у що ти все ще віриш.
Хотів би...
Хотів би більше всього на світі, але...
…я не можу відтворити тебе зі всіма твоїми складнощами.
Твоєю досконалістю і твоєю недосконалістю.
Ти в порядку?
Поглянь на себе.
Адже ти лиш тінь.
Ти лише тінь моєї щирої дружини.
І ти краще, що я зміг собі уявити, але...
Пробач, ти недостатньо хороша.
Відчуй же реальність!
[ПОСТРІЛ]
Що ти робиш?
Імпровізую.
[ЗІТХАЄ]
Ні, ні, ні!
Йди туди, давай! У темпі, в темпі!
Розчарую...
Розчаров...
Я знаю, тату.
Я знаю, ти розчарований, що я не став таким, як ти.
Ні.
Ні, ні, ні...
Я розчарований...
...що ти намагався.
[ЗВУКОВИЙ СИГНАЛ]
Що?
Давай, давай, давай!
Тату?
[ПЛАЧЕ]
Це викид, Аріадна! Йди зараз же!
Не загубися сам! Знайди Сайто і повертайся!
Обов'язково!
Пам'ятаєш, як ти попросив мене стати твоєю дружиною?
Так.
Ти сказав, що бачив сон, в якому ми разом зустріли старість.
І ми її зустріли.
Разом... Хіба ти забула?
Я буду нестерпно за тобою сумувати, але...
...ми були разом увесь цей час.
І тепер я повинен тебе відпустити.
Я повинен тебе відпустити.
Вибач мене, Роберте.
[АРТУР КРИЧИТЬ]
Знаєш, той заповіт означає, що батько хотів для мене моєї власної долі.
А не життя в його тіні.
Саме так я і вчиню, дядьку Пітер.
Що там було?
- Кобб застряг. - З Мел?
Ні, щоб знайти Сайто.
Він заблукає.
Ні, він вибереться.
Ти прийшов, щоб вбити мене?
Я тут в очікуванні.
В очікуванні когось з напівзабутого сну.
Кобб?
[ПОСМІХАЄТЬСЯ]
Неможливо.
Колись ми обоє були молодими.
А тепер я старий...
…випив чашу жалю...
...і на самоті очікую смерті, так?
Я повернувся за вами...
…щоб про щось вам...
...нагадати.
Про щось, що ви колись знали.
Про те, що цей світ несправжній.
Щоб переконати мене виконати умова нашої угоди?
Щоб зробити крок віри, вірно.
Поверніться...
І ми знову будемо молодими.
Поверніться зі мною.
Поверніться.
Гарячі рушники, сер?
Ми прибуваємо до Лос-Анджелеса приблизно за 20 хвилин.
Імміграційні аркуші?
Дякую.
- Гарячі рушники, сер? - О, ні.
Імміграційні аркуші?
- З поверненням додому, містере Кобб. - Дякую вам, сер.
З поверненням. Нам сюди.
Джеймс? Філіпа?
Подивіться, хто приїхав!
Пташенята...
Привіт, мої хороші!
- ФІЛІПА: Татусю! - КОББ: Як ви?
ДЖЕЙМС: Дивись, що я будую, тату!
- Що ти будуєш? - ДЖЕЙМС: Я будую будиночок на скелі!
КОББ: На скелі? Підемо покажеш. Ти мені його покажеш?
- ДЖЕЙМС: Підемо. - ФІЛІПА: Підемо, татку!
З А Р О Д Ж Е Н Н Я
Автор сценарію і режисер Крістофер Нолан