Takk, Jesu.
Señor, Gomez-enka nedkom med en sønn i morges.
En gutt.
Godt for Gomez-enka.
Men, señor, det er mer enn et år
siden señor Antonio Gomez ble begravd i kirka.
Vel, det er noen menn du ikke kan stole på blir der du setter dem.
Er Dere gamblere?
Kom dere med rutevogna?
Du har øyne i hodet, har du ikke?
Det er det jeg blir betalt for.
Å, marshalen, hva?
Greit nå...
Rutevogna drar om omlag femten minutter.
Om dere vil ha en drink, er det en cantina et stykke nede i gata.
De er ikke særlig kresne med hvem de har som kunder.
- Hør her, uansett hva du heter... - Navnet er McCabe.
Guthrie McCabe.
Vi var bare på gjennomreise. Fin liten by du har her.
- Sa du at de serverer god whiskey? - Nei.
Avdeling, ho!
- Hei, Jim. - Heia.
- Hvordan står det til i Fort Grant? - Som vanlig.
Hvem er det? Er det sersjant Posey? Sersjant Posey?
Jeg kjente deg nesten ikke igjen.
Har du ikke lagt på deg litt?
Vel, det er ei fin...
skitten, tørst avdeling du har der, Jim.
- Førti miles. - Førti miles, hmm.
Hei, karer! Hva med litt godt, kaldt øl?
På plass!
Jeg har ikke frigitt avdelingen, sersjant.
Nei, sir.
Og før jeg gjør det, vil jeg ha en ting klart forstår.
Vi rir herfra om et par timer.
Og jeg mener å ri, ikke å flyte.
"Å ri, ikke å flyte," den var god. Jeg skal bruke den.
Og bare fordi Marshal McCabe har vært så generøs
- å gi oss fem-seks øl her i byen... - Jeg sa ikke fem-seks..
Er det ingen grunn til å misbruke gjestfriheten hans.
- Hei, bare én øl! - Som du bedømmer, sersjant.
Det var alt. Avdeling tre av!
- Heia, Guthrie. - Å nei, å nei.
Hva?
- Jim, godt å se deg. - Godt å se deg.
- Du vet, jeg... Nei, vent nå litt... - Hva?
Jesu, hent en stige,
så sersjant Posey kan komme seg opp på det stakkars, uheldige dyret.
Pronto, señor.
Du store, han klarte det!
Takk, marshal.
Det skal bli en nytelse å ta en dram for din helse.
Følg meg!
Veldet var riktig morsomt, Jim,
Men om du tror jeg skal bla opp for alt ølet
den flodhesten av en sersjant kan drikke,
fra nå til dere drar, er det to ting til som venter på dere.
- Du skal gjenvelges, skal du ikke? - Sersjant Posey kan ikke stemme.
Vedder på at han ikke klarer sette merket sin på en stemmeseddel.
- Hva med deg. Vil du ha en øl? - Javisst, sikkert.
Jeg tar denne. Skål.
Nå, Ward.
Ward, kom hit.
Å, det er deg Mr. McCabe.
Ropte du ut navnet mitt?
Ja, ja.
Jeg ba deg ta de fyllikene bort til rettshuset.
Ja, sir, Mr. McCabe, det er det du ba meg,
og det er det jeg har gjort, ikke sant, karer?
Men det var ingen vits i det Ingen vits i det hele-tatt.
Var det, karer?
Vel, Ward, hvorfor var det ingen vits i det?
- Eller skal jeg gjette? - Nei, sir, Mr. McCabe.
Nei, det er ingen vits i å gjette, og det er sanne fakta.
Vel, det er dommeren selv,
Det er at dommeren selv var full i går kveld,
og viste seg ikke i rettshuset i dag.
Så slik jeg ser det, er det bare en ting å gjøre,
og det er å marsjere disse karene tilbake til fengslet,
til dommeren blir edru nok til å bøtelegge dem rett og riktig.
Kom igjen, nå, karer, fort dere!
- En, to... - Ward.
Slipp dem løs.
Nå, karer, hør på meg.
Etter ordre av marshal McCabe, slipper jeg dere løs.
Bare gå, dere er fri.
Du slipper oss ikke fri uten å kjøpe en øl til oss, gjør du vel, marshal?
Dere har vel ikke noe imot å drikke sammen med gamblere og soldater?
Greit, Ward, kjøp en øl til dem, og pek dem hjemover.
Kom så går vi, gutter.
Belle?
- Se hvem som er her. - Hallo.
Guth, hvor mange ganger har jeg sagt til deg...
jeg vil ikke engang se på en mann før fem.
Ut! Ut, begge to!
Så, så, Belle, kjære. Det vi vil er bare... vi vil bare...
Dere kan få alt dere vil ha ute på verandaen.
Det er litt av et utsagn. Det krever mye rom, Belle.
Løytnant Gary, jeg har ingenting imot deg eller armeen.
Det håper jeg da virkelig, ma'm.
Ma'm?
- Hva er jeg, tanta di? - Nei, ma'm.
- Kall meg Mrs. Aragon. - Mrs. Aragon.
- Kall meg Belle. - Belle.
Kall meg madam, om du er trøtt av å leve...
men kall meg ikke ma'm. - No, ma'm.
Og børst ikke av deg støvet her inne.
Unnskyld. beklager, ma'm.
Om du gir meg en kost, kan jeg børste det opp.
- Ikke bry deg. ikke bry deg. - Det tar bare et øyeblikk.
Vel, hva skal dere ha?
Det han trenger mest, er et bad.
Ikke fortsett å si slike ting til meg.
Beklager, men det er en tjeneste vi ikke tilbyr.
Ikke at det er helt uten mulighet.
- Passer en øl? - Du leste tankene mine.
Det er ikke så vanskelig med de fleste menn.
Og ikke for interessant heller.
Jeg kan si når en mann kommer gjennom døra,
om han foretrekker blondiner eller brunetter,
drikker whiskey eller øl,
spiller Blackjack eller poker,
- er en knuslete eller pengesterk. - Er det riktig?
Vel, hvordan plasserer du gamle Jim her? Å, unnskyld meg.
- Øl, blondiner, og kabal. - Kabal, det er meg.
Og det blir en halv dollar, Guth. Han har ikke en ti-cent.
Du sa det. Jeg har ikke en ti-cent.
Men jeg er ikke så sikker på det med blondiner.
Ingen mann er noensinne det.
- Det er sant. - Vel, Jim...
hva bringer deg til byen?
Ordre.
Sikkert. Jeg trodde ikke du ville ri 40 miles for frisk luft og solskinn.
Min order er å følge deg til Fort Grant.
- Følge meg? - Riktig.
Og jeg skal bruke alle midler mindre enn håndjern...
Alle midler mindre enn håndjern for å overtale deg
til å akseptere majorens invitasjon.
Og om du ikke aksepterer, setter jeg håndjern på deg.
Sett deg, Belle. Vær sammen med oss.
Har det vært et mord ute ved fortet, eller...?
Noen stukket av med handelsmannens kone?
- Neida. - Hvorfor ikke?
- Det er vel ikke et tjuveri? - Nei.
Hvilken soldat har noe som er verd å stjele?
- Det er så sant. - Nei, jeg er ikke enig i det hele-tatt.
- Du vil ikke... Du vil ikke si det? - Nei, jeg vil ikke si det.
Vel, jeg vet ikke, Jim. Det er en grusomt lang ridetur.
Førti miles, det er.../i>
Nei, nei, det er ikke så langt.
Og jeg må tenke på pliktene mine her.
McCabe, jeg setter ikke foten ned så ofte.
Og det er en av de tingene jeg liker ved deg, Belle.
Bare en av mange ting.
Men det er en sjelden egenskap hos en kvinne, og jeg beundrer deg for det.
Når sa du at du skulle dra?
- Klokka tre. - Klokka tre. Fint.
Å, Belle, vil du be kokken lage ei steik til meg?
Og vel-stekt denne gangen. Ikke rå som i går kveld.
Spiste du her i går kveld?
Eller natta før?
Vel, jeg tenkte på det, ikke sant?
Nei, nei. Du har rett. Jeg tror ikke jeg gjorde det.
Avdeling holdt!
Tre av for vanning.
- Femten minutter. - Femten minutter!
Den er hardere enn sadelen min.
Du er i god form, som sitter på verandaen.
Du vet, jeg kan fortsatt ikke forstå det.
Hæ?
- Jeg forstår det ikke. - Ikkeno' tull?
Det er ikke et argument.
Hva fikk deg til å bli med?
Ri hele natta på ei vill gåsejakt.
Skal si deg dette: Du bestemte ikke at jeg skulle bli med.
- Jeg kan si deg det. - Regnet ikke med at jeg gjorde det.
Kommer de tingene i ei eske?
- Kjøper du aldri dine egne sigarer? - Jovisst. Kjøpte to siste lønningsdag.
- Det er tre måneder siden. - Her.
Takker så mye.
Hei, jeg har ei fyrstikke.
Du så overrasket jeg er. Du har råd til fyrstikker.
Jeg håndterer det greit.
Hvorfor ble du med?
Vel...
Må du vite, så var det mest for å komme unna Belle.
Belle? Hvorfor?
- Jeg trodde dere to var... - Vet det, vet det, vet det.
Vel, for ikke å være en gentleman over den saken,
Jeg... Ikke det at jeg lot som noe annet,
Så var vi. Vi var.
Det er det jeg har hørt.
Og...
helt i det siste har hun begynt å kalle meg "Guth."
Jeg la merke til det.
Guth. Første gangen jeg hørte det, trodde jeg hun hadde noe i tennene.
Guth, Guth, Guth. Men hun hadde ikkeno' fast mellom tennene.
Hun hadde det i kråsen.
Noen få kvelder siden fikk hun det ut.
Ja, fortell. Hva skjedde?
Det er et emne som ikke kan diskuteres i blandet selskap,
spesielt ikke når en av delene er...
Ekteskap.
- Nei. - Ekteskap.
Hellige røyk. Giftemål.
Og selvfølgelig, i dette tilfellet, når en av partene på en måte...
Vet du, hun bærer en stilett her i strømpebåndet.
Vet det.
Og vi satt på stedet og snakket...
Hvordan vet du det?
Vel, du sa det akkurat nå.
Si meg, så hun fridde virkelig?
- Du visste ikke om den før? - Om hva?
Om stiletten.
Hvordan skulle jeg visst om det før? Kom igjen.
Hva mener du? Fridde hun? Nei.
Hun gjorde det ikke, om du mener å gå ned på ett kne.
Hun gjorde ikke det.
Du må kreditere henne for mer dyrisk sluhet enn det.
Nei, nei... som jeg...
Som jeg husker tilnærmingen,
var det at hun ikke forsto hvorfor jeg var fornøyd
med bare ti prosent av innkomsten,
når hun var villig til å gå for femti-femti.
Mener du å fortelle meg at du får ti prosent fra Madam Aragon's sted?
- Si ikke at du ikke vet om det. - Jeg visste ikke om det.
Jeg får ti prosent av allting i Tascosa.
Hellige krimanatta.
Dette er noe som følger med jobben som marshal.
- Du er en bedr... - Det er ikke no' hemmelig ved det.
- Du er en bedritten tyv, McCabe. - Alle vet om det.
Vent nå litt.
Du tror da ikke at jeg kunne leve på lønna til marshallen, gjør du vel?
- Lusne hundre dollar måneden, Jim? - Vel, det er 20 mer enn jeg får.
Jeg vet det, men... se på deg.
Se på deg, Jim... Jim.
Du er en mann med enkle behov.
Jeg trenger bare litt til, slik er det.
- Nei hør nå, det er mye drittprat. - Hestene er vannet, sir.
Greit, Posey. Har karene etterfylt vannflaskene sine?
Vel, karene gjorde det, men jeg så ikke at du fylte din.
Riktig. Redd jeg ikke har gjort det.
Der er du på'n igjen.
Når jeg tror jeg har fått trenet deg virkelig godt,
glemmer du ting slik som nå.
Det er direkte demotiverende, løytnant.
Beklager. Beklager, sersjant. Det skal ikke skje igjen.
Hei, Slim! Fyll opp min mens du er i gang, vil du?
- Nei hør nå her, sivilist... - Posey. Posey.
Marshal McCabe er gjesten vår.
Han er redd for å væte de flotte støvlene sine.
Og jeg med støvler som dreper...
Vel, der går en annen kar med enkle behov.
Åtte øl.
Der er han, Herrens velsignelse.
Clay, Pete, kom hit.
William.
William!
- William! - Anna!
Anna! Jeg kommer!
Du synes å være populær her omkring.
Det minste du kan gjøre, er å løfte på hatten, eller bukke, holde en tale.
Ja, kanskje det.
Bare at det er deg de jubler for.
- Meg? - Jepp.
Du finner ham.
- Du finner min Toby! - Sår nå, Mary. Så da, Mary.
- Vel? - Han er her.
Vet han hvorfor han er her?
Det er ikke mitt departement, sir.
Vel, kanskje vi kan gjøre det til ditt departement.
Ja, sir.
- Mrs. Frazer. - Velkommen tilbake, Jim.
Takk.
Han finner sønnen vår.
Jeg vet han vil.
Jeg så et lys...
som skinte rundt hodet hans.
Som en halo.
Mener du å si at du dro meg hele 40 miles ut hit for det?
Jeg dro deg ikke, marshal McCabe.
Du hadde grunn for å komme hit ut, husker du?
Greit, Jim. Greit da..
La oss si at jeg har mine egne gode grunner for å dra tilbake.
- Om jeg får noen timers søvn så... - Søvn?
Kan du sove når du vet hvilken skuffelse dette blir for de folka?
Jeg sover som en unge.
- Vis meg senga, så skal jeg bevise det. - Vent nå. Ta det rolig.
Du så hvordan de folka tok det da du red inn.
Det gjorde jeg. jeg gjorde det.
Nå som du har forklart hvorfor de så slik på meg,
kan jeg ikke si at jeg er imponert.
Det var det samme slags uttrykk som Romerne ga de kristne
like før de slapp løs løvene.
Greit McCabe, men du har forhandlet med Quanah Parker før.
Han kjenner deg. Han stoler på deg.
Quanah Parker vil ikke stole på mora si.
Selvfølgelig har jeg handlet med ham med hester og huder.
Litt gull en gang.
- Våpen? - Ja, ja. Noen få våpen.
Men jeg må si at jeg aldri red ut fra leiren hans
uten følelsen av å ha etterlatt meg noe viktig.
Som skalpen min, for eksempel.
Vil penger bety noe for din avgjørelse?
Ja. Ja, kanskje.
Jeg ville gå ut over mine fullmakter,
men jeg er rede til å innrullere deg som sjef-speider.
Lønnen er som en løytnant.
- Åtti dollar måneden? - Og mat og utrustning.
Vel, major...
Jeg skal si deg hva jeg skal gjøre...
bare for å vise at jeg har hjertet på rette stedet.
Nå, her er 100, 2, 3... Det er $400.
Gode Yankee-penger. Det kjøper deg fem speidere i en måned.
Bare fortell dem nøyaktig det du fortalte meg:
At alt de trenger på gjøre, er å ri til Quanah Parkers leir,
og fortelle ham at de vil ha alle de hvite fangene
som comanchene hans har fanget de siste 15-20 årene.
Får du noen som tar det, kan du betale fra de 400.
Nei, bare ta dem.
Jeg rir herfra om en måned eller så. Jeg plukker opp det som er igjen.
Mr. Gary, kanskje Marshal McCabe kan dele kvarter med deg,
til han har hvilt nok til å returnere til sine lukrative plikter i Tascona.
- Fint - Ja, sir.
Jeg vet at madam Aragon vil bli glad for å se ham tilbake.
- Vil hun ikke, Guth? - Helvete heller, Jim...
- Hva er prisen din, McCabe? - Om du kaller ham Guth, kutter han...
Jeg vet ikke hva denne private spøken er om, men den har gått langt nok.
Hvor mye synes du menneskeliv er verd, McCabe?
Det markedet tåler. Ikke mer, ikke mindre.
Jeg har fortalt deg hva jeg kan betale. Det er alt jeg kan gjøre.
Vel, jeg tror deg, major.
Jeg tror deg.
- Så jeg tar det. - Sett deg.
- Vel, jeg foretrekker... - Sitt ned.
Du forstår, dette er bare en prinsippsak.
Jeg tar ut det gjenværende fra den gjengen nykommere der ute.
Hva for gjenværende?
- Jeg regner med det er verd omlag $500. - Hva?
Fem hundre dollar stykket for hver fange jeg bringer inn.
Er dette en spøk til, vil jeg si at jeg ser på det som usedvanlig dårlig smak.
Og du kan se på det som mitt laveste tilbud.
- Og du kan gå til Djevelen. - Greit.
Som du vil
Som du... men bare husk på dette.
Du kan ikke sende ei tropp inn i comanche-territoriet
uten å bryte fredstraktaten.
En feil bevegelse, og du har en indianerkrig i hendene.
- Ikke bra for rullebladet. - Bry deg ikke om rullebladet mitt.
De har slått deg, Major. De har slått deg, og du vet det.
Imens har du kongressmenn som puster deg i nakken,
for å gjøre noe med velgerne der.
Det du trenger er en sivilist som kan trekke armeens saker ut av ilden.,
og du vil at jeg skal arbeide for arme-lønn. Å nei.
De møkkabøndene der ute har ikke $500 til sammen.
De har tigget, lånt, og solgt alt for å komme hit ut.
Det er mitt problem. Ikke ditt problem. Mitt problem.
Gi meg tre timer ute i leiren der, og er det noen kontanter...
- Han lukter seg fram til dem. - Det er korrekt
Det er... Jeg lukter det.
Nå, skal du ta beslutningen for dem, major,
eller skal du la dem ta sin egen, som de bør.
Jeg vet ikke hvordan det ble kjent at jeg sendte etter deg,
men det gjorde det.
Og de har ventet på en Messias,
en Moses, som kommer og befrir barna deres fra slaveri.
Og jeg må sende dem deg! Få ham ut herfra.
La døra stå åpen, så vi får inn litt frisk luft.
En nytelse å gjøre forretninger med deg, major.
En nytelse.
De brente opp hele stedet.
Gutten, de dreper. Vi finner han den neste dagen.
Men den lille jenta, hun var bare borte.
- Hvor gammel var hun - Freda?
Freda var 9 år gammel.
- Da er hun 16 nå. - Ja.
Ja. Den fjerde august. Seksten.
Dra hjem, Mr. Knudsen.
Dra hjem.
Gi det opp.
Dra tilbake til Minnesota. Glem du noensinne har hatt en datter.
Glemme? Glemme jeg...?
Comanchene...
Comanchene parer kvinnene sine tidlig.
Om din datter fortsatt lever,
har hun sannsynligvis et par halvblods unger nå.
Hør nå, McCabe, det er en helvetes ting å si.
Det spiller ingen rolle for meg.
Nei, for pokker.
Hun er fortsatt den lille jenta mi, Freda.
Jeg drar ikke tilbake uten henne.
Vær så snill, mister, hør på meg.
I syv år har vi ventet,
Mama og jeg. Ventet på Armeen.
For at armeen skal slå dem skitne jævler.
Så vi kan komme hit igjen etter Freda.
Syv lange år har vi arbeidd, og spart.
Jeg har $285, mister, for min Freda.
Greit, ta beskrivelsen, Mr. Wringle.
Greit, Ole.
Hvilken farge hadde Fredas øyne?
Øyene var blå.
Fargen på håret?
Håret var gult.
Gult, som korn-silke.
Gult som gull, var det.
Ja, som gull. Verd 285 dollar.
Du trenger ikke meg til dette.
Lag en firkant!
Gjør klar din partner.
Nå, fra hjørnene.
Av alle dumme... Vent, dere ødelegger alt.
Jeg gir opp! Jeg gir opp!
Vel, slik skal det være, Miss Marty.
Der hjemme besøkte jeg jenta mi via front-døra.
Kan jeg få æren av den første dansen?
Jeg ber om den første dansen, Ortho.
Nå, vær real, Greely.
Jeg må få den første dansen, Miss Marty.
Må du?
Kom igjen, søta, jeg skal hjelpe deg ned.
God kveld, miss.
Vel gutter, ser ut som en tidlig vinter.
- Ok med deg? - Selvfølgelig er hun Ok.
Vi har bare litt moro.
Du sa "god kveld." Nå kan du si god natt.
- Greely Clegg! - Vel, han kjenner reglene.
Ingen soldater tillatt i leiren etter solnedgang.
- Beklager, men jeg er her i tjeneste. - Dere burde skamme dere!
Etter at løytnanten brakte Mr. McCabe hit for å hjelpe oss.
Vi ber ikke om noen hjelp, hverken fra McCabe eller armeen.
Bare om å få gjøre det vi kom hit for å gjøre.
Men nei, vi må ikke ergre comanchene.
Hold dere rolige, sier de.
Mens dere nordstats blå-mager paraderer opp og ned så store som dere vil,
sitter vi her og venter på at dere skal finne en mann.
En mann, husk det,
og han skal gjøre alt det vi andre tilsammen ikke kan.
God kveld, miss.
Hvor mye betaler han deg, yankee...
av det han krever for å løse ut skyldfolka våre?
Det er bare en måte jeg vil svare på det spørsmålet på...
men jeg må være ute av uniformen, og fri fra tjenesten.
Akkurat nå er jeg ingen av delene.
Men...
om du vil gjenta spørsmålet, vær ved våpenlageret klokka fire i morgen.
- Jeg skal være der. - Og jeg er ikke i tjeneste da.
Av alle avskyelige, ondsinnede, utakknemlige menn jeg har sett.
Der har du, Greely. Du vet, det passer deg nøyaktig.
Antar det betyr at jeg får første dansen, hva, Miss Marty?
Gå og vask ansiktene deres.
Og munnene også. Gjør det, løp!
Martha... sutt å torturere deg selv.
Hvorfor ikke gi det til meg.
La meg gi det bort. Eller bedre, ødelegge det.
Hva sa Mr. McCabe?
Ikke mye. han lyttet for det meste.
Jeg trodde du ville gått på dansen.
Jeg skal si deg noe.
Ta på deg den pene, rosa kjolen, så går vi på dansen sammen.
Det blir godt for deg å ha litt moro, og være mer samen med de unge.
Jeg vil helst ikke, far.
Vel, jeg tror jeg legger meg.
- God natt, kjære. - God natt, far.
Jeg vil ikke at de folka skal utnyttes,
melkes til siste dollar for å fore lommene til McCabe.
Han får sjefs-speiders lønn, og ikke en cent mer.
- Jeg trodde du var enig i... - jeg var ikke enig i noe!
Mannen er en kjeltring.
Jeg bruker'n og kaster'n vekk.
Mr. Gary, Jeg setter deg på ekstern tjeneste.
Du fører nybyggerne så langt som til Oak Creek, vårt patruljeområdes grense.
- Sersjant Posey følger deg. - Ja, sir.
Posey blir der med ordre om å lede dem tilbake hit,
om du ikke har returnert innen tre dager.
- Er det klart? - Nei, ikke helt.
Returnert fra hvor?
Jeg beordrer deg til frivillig å være med McCabe,
for å møte Quanah Parker.
Vel, hva med fredsavtalen?
Departementets ordre?
Det kan knappest gjelde en desertør uten uniform.
Om du ikke returnerer, mister, er det nøyaktig hva som vil stå på rullebladet.
Om jeg ikke returnerer, spiller det ingen rolle hva som står på rullebladet.
Når er jeg beordret til å desertere, sir?
Jeg vet ikke hva du snakker om.
Kom deg ut herfra.
Takk, sir.
God kveld, Jim. Hvor skal du?
For å desertere.
Hei, er ikke den ganske så tung?
Best å la meg hjelpe deg.
Å, den er ikke så tung.
Ser tung nok ut herfra.
Slik.
Et er vogna vår, der borte.
Greit.
Jeg synes...
dere har valgt et godt sted også.
I ly for vinden.
Så langt fra elva at det ikke blir for mange myggstikk.
Nær et dødt tre som holder dere med ved.
Du er ei gammal på-stien-hand.
Vel, kanskje ikke så gammal.
Har du vært svært lenge i armeen, sir?
Navnet er Jim. Jim Gary.
Ja, nesten ni år.
Hva er galt?
Det er akkurat ni år siden min bror ble tatt til fange.
Å, jeg var oppe i nord da.
- Montana territoriet. Rett ut fra... - Det var min feil, vet du.
- Hva mener du? - Jeg skulle se etter ham.
Da indianerne kom, løp jeg og gjemte meg.
Han var bare åtte år gammel.
Hvor gammel var du?
Tretten, tror jeg.
Ja.
Hvor var din far, og de andre?
Hadde ikke vært indianere innafor 50 miles. Han besøkte naboene.
De ble ikke rørt engang.
Det var et lite raid, tror jeg.
Jeg gjemte meg fortsatt da far kom hjem, for redd til å komme fram,
etter at jeg visste at comanchene hadde ridd vekk.
Vel, det...
Det høres for meg, miss...?
Marty.
Det høres for meg, Miss Marty...
som om det ikke var noe du kunne gjort, uansett.
Unntatt å bli tilfangetatt selv.
Jeg har et bilde av han.
Tror du at du kan få Mr. McCabe til å se på det før han drar?
Jeg skal sørge for at han gjør det.
Jeg skal hente det.
Ekte Pennsylvania rye.
Om du ikke sier at det er god whiskey...
er ikke navnet mitt Wringle, Henry J. Wringle.
Det er Henry J. Javisst.
Ja, sir.
- Nå, hva med den gutten din? - Nei, nei, nei.
Ikke min gutt. Min kones.
Med hennes første mann.
Jeg lovte henne å gjøre alt jeg kunne for å finne gutten hennes.
Jeg måtte faktisk gi henne mitt ord på det, før hun ville gifte seg.
Det synes naturlig nok.
Å ja, ja, det er naturlig.
Men det er visselig ikke praktisk, når du skal drive forretninger.
Nå, denne reisen...
Dette her kan fortsette i månedsvis.
Alle slår leir hver kveld, åtte, ni miles... Nei.
Jeg har bare ikke så mye tid å kaste bort.
Vel, kanskje du er heldig.
McCabe...
jeg har alltid vært mannen som skaper sitt eget hell.
Om jeg har bedømt andres karakter, så har du og gjort det.
Du vet, min kone har ikke sett gutten sin siden han var to.
Ville være 17 nå.
McCabe...
jeg kan garantere at tar du med en gutt på den alderen,
og forteller min kone at det er hennes sønn,
vil hun akseptere han uten spørsmål.
Og da kunne du dra tilbake til dine forretninger.
Da kunne jeg dra tilbake til mine forretninger.
Jeg er villig til å gi et tusen...
- Fem hundre dollar... - Du sa tusen.
Greit, vi sier tusen, og...
McCabe, enhver gutt er bra nok, vet du?
Vel, han får et godt hjem, får en utdannelse.
- Hva er galt med det? - Ikke en ting.
Ikke en ting, Mr. Wringle.
Og med tiden vokser han kanskje opp og blir en mann som deg.
- Det kan du vedde på. - Greit.
- Det er en avtale. - Det er en avtale.
- Fint. mange takk. - Jeg tar krukka, for å fastslå det, hva?
Greit, du kan gå.
- Hallo, løytnant. - Avbryter jeg noe?
Nei, nei, nei, jeg ønsket bare Mr. McCabe lykke til
- Lykke til, McCabe. - Ja, sir.
Ja, sir, Mr. Wringle.
Ja, sir.
Det var Mr. Wringle.
- Glad fyr, ikke sant? - Mr. Wringle.
Du ser, det er problemet med verden i dag.
Det er for mange Wringles.
Men det er bare Wringles over alt.
For mange Wringles i senga, for mange Wringles i skjorta di...
for mange Wringles i ansiktet ditt. Det er for mange Wringles.
Best du gir meg denne krukka, du har fått nok.
Vi drar herfra i morgen, vet du.
- Vi? - Vi.
Er dette Frazers ide, eller din?
Major Frazer. Direkte ordre.
- Stoler han ikke på meg? - Hvem gjør det?
Tror han at jeg trenger en barnepike?
- Sannsynligvis. du trenger en. - Jeg trenger en?
Jeg har trøbbel nok med å beholde min skalp,
uten å måtte passe på din skalp.
Hør nå. Du trenger ikke bekymre deg for meg.
Jeg tar vare på meg selv. Ingen vits i å krangle.
Ingen vits i å krangle. Jeg blir med deg om du liker det eller ikke.
- Du har sett få indianere. - Vent nå litt...
- Når planla du å dra. - Jeg planla å dra ved soloppgang.
Greit, endre planene dine, og dra litt før.
Jeg vil ikke at folk skal vite at jeg er med deg.
Ja, sir!
- Ja, sir! Løytnant, ja, sir! - Å, kutt ut.
- Er det noen flere ordre? - Slutt å te deg som en tåpe.
Er det noen fler ordre? Om det er noen fler ordre...
- Slutt med det, vil du? - Greit at jeg og vennen min går ut?
Og jeg går et sted hvor det er stille,
og tar en skål for alle Wringles i hele verden?
Hør, slutt nå, Guthrie.
Vi har vært venner for lenge.
Hva har gitt deg den ideen?
- Hei, Posey. - Kveld, sir.
- Fikk du god kveldsmat? - Å ja, bra. Har du sett McCabe?
Å, han. Han er borte ved gamle Hickman-stedet med ei krukke.
Det kunne en tenkt seg.
Det er litt kaffe der borte, om du vil slå deg ned med far.
- Vel, takk, frøken. - Ser deg.
- Vel... - Å nei, nei, nei, nei.
Om dere vil rusle nedover de elskedes gate og holde hender,
kan dere gå et annet sted, for dette er mitt rom.
Jeg beklager, vi mente ikke å forstyrre deg.
Det minste dere kunne gjort, var å banke på, for dette er mitt rom.
Vent nå litt. Hun vil spørre deg om noe spesielt før du drar.
- Er det slik? - Ja, slik er det.
Dette bildet.
Det er broren min. Han vi ser etter.
Han er selvfølgelig veldig ung her, men det er alt jeg har,
og jeg mente det kunne hjelpe deg.
Hvor lenge siden er det at det bildet ble tatt?
Minst 12 år.
- Jeg tror han er omkring 17 nå. - Omkring 17?
Omkring 17.
Du, du gir meg et bilde av en krøllhåret femåring...
med fløyels knebeskyttere,
og tror det vil hjelpe, hva?
Vil du gjerne fortelle meg hvordan denne lille engelen ser ut nå?
- Hør nå, Guthrie, slutt med det. - Nei, nei, nei. la henne få vite.
Det er på tide at noen i denne leiren vet.
Her. Her la meg... La meg si deg noe.
Vet du...?
Den gutten her fletter hit ned nå.
Stive, stinkende fletter,
fulle av bøffelfett.
Og han har et arr her, og her i skuldra,
hvor de stakk pinner tvers gjennom kjøttet.
Så tok de noen råskinn-reip og hengte ham opp slik...
så han danglet der til gutten rev seg løs fra pinnene,
bare for å bevise at han er en mann.
Han har glemt engelsk.
Han bare grynter comanche nå.
Bare grynter.
Og han har drept.
Og han har tatt skalper. Hvite menns skalper.
Og får han sjansen, søster, så voldtar han deg.
- Jeg ba deg kutte ut. - Nå så..hysj nå!
- Jeg vil ikke hysjes... - Hold kjeft!
Jeg snakker til dama. Du hysjer!
Når han er ferdig med deg, vil han selge deg til en av de andre bukkene,
for en god kniv, eller ei dårlig rifle.
Er det hva du vil jeg skal ta med meg tilbake, hva?
Er det hva du ønsker?
Du din, nå...
Hvorfor slo du henne ikke ned, og sparka inn tenna hennes, mens du var i gang?
Hva med en slurk før du går?
Hei, Jim.
Jim!
- Jim! - Marty, hør.
Det var whiskeyen som talte, ikke McCabe.
Vær snill å glem det.
Fjern det fra tankene dine.
Nei, det var ikke whiskeyen. Det var sannheten.
Jeg er dum som...
som gråter for noen som døde for ni år siden.
Men... jag kan ikke noe for det.
Du lar henne i fred.
Gå tilbake til leiren, Miss Marty.
Jeg går og kommer som jeg vil, Mr. Clegg, og med hvem jeg vil.
Vel, da hører du på meg, og går til siden.
Nå, yank...
Jeg vet dette ikke er det du kaller våpenlageret...
og du har på deg soldatdrakta, og alt det der...
men jeg tror ikke at å klemme rundt jenta mi er å betrakte som tjeneste.
Jeg er ikke jenta di. har aldri vært, og vil aldri bli.
Vel, det gjenstår og så.
Hvorfor går ikke jeg og du bare bort et stykke,
og får startet opp dette.
Å, kom deg vekk, din dumme idiot.
- Han dyttet deg Greely. - Jeg vet han dyttet meg.
Jeg vet han gjorde det. Jeg så det.
- Skal dere karer slåss? - Ja, Mr. McCabe.
La meg holde jakka di.
- Her, gi meg jakka di. - Svært takknemlig.
Hva er det vi ser etter?
Ser etter et trestykke han kan slå av skuldra mi.
Vel, her, prøv det.
Takk.
- Hei, hei. Jeg holder det. - Takk.
- Slåss realt, Jim. Slåss realt. - McCabe, du holder deg stille!
Jeg ber deg, bare hold kjeft. Det er alt.
Tør du slå det vedstykket av skuldra mi?
Kom igjen, Jim, slå den ved-biten ned fra skuldra hans.
- Jeg håndterer dette. - Dere slutter med dette og går hjem!
Marty, vær der borte. Alt vil gå...
- Slå ned den ved-biten! - Hold deg uttafor dette!
Hvorfor går ikke dere to knøtthuer tilbake til leiren,
og vasker opp eller noe...?
Kom igjen, hjelp meg, Ortho! Kom deg opp!
Jim, du prøver ikke halvveis engang.
Hei, Greely, Jeg har'n!
Jeg har sakse-tak på'n!
Ortho, det er meg, din tomsing!
Mr. McCabe! De dreper ham!
- Det er to mot en! - To?
Jeg trodde det var fire av dem.
Au, beinet mitt!
- Din iddiot! - Madam.
Du... du sperrer utsikta for meg.
Kom igjen, Jim. Du gjør det bra, Jim.
Feigt. Jim.
Feigt.
Sersjant Posey! Pappa! De dreper Mr. Gary.
Kvel han, Ortho! Kvel'n til øye spretter ut.
Hei, det er broren min du smelte til.
Jeg kan ikke svømme.
Kom igjen, Greely.
Å, du trenger ikke gjøre det. Det er virkelig ingenting.
Handa er oppkutta. Jeg må ha på litt linment.
Det er bare ei skramme.
Sir, det ville glede meg stort å ta de to skrælingene...
Glem det.
De har ikke vært annet enn bråk siden vi startet.
Kom igjen, Posey.
- Hva er det. - Kan være comancher.
Hva er det<?
Gudløse comancher.
- Jeg drepte en. - Greit.
Mrs. McCandless!
Toby!
Mr. McCandless, det er din kone.
- Hei, vent litt. - Toby! det er den lille gutten min.
Det var vinden du hørte. Det var det. Kom nå.
>Kom, baby! Kom, Toby!
Toby, kom til Mama!
- Babyen min. - Slapp av.
Toby.
Det var babyen min. Å, Marty, Hjelp meg.
Hjelp meg, det er den lille gutten min. Han er over elva. Han trenger meg.
Indianerne tar ham. Han trenger meg! Indianerne!
Clegg, om du og de to idiotsønnene dine skaper mer trøbbel,
skal jeg få dere lagt i jern.
Heia, Guth!
Trekk fram en stol, og ta deg litt frokost.
Tok min for en times tid sia.
Litt morgenkaffe?
Det er en ting vi må få greidd ut.
Fra nå av så deler vi på kokkinga.
Å ja.
Ja, og det er litt mer vi må få greidd ut.
Fra nå av rir vi sammen.
Er det klart?
Vel, det er din skalp.
Din skalp.
Er du gal og dum nok til å risikere den for $80 i måneden, der det din sak, hva?
Ikke press meg, Jim.
Ikke press meg, og ikke bland deg.
Jeg står for snakkinga. Jeg står for handelen, ikke du.
Vel, du prater mye nok.
Riktig.
Du lager dårlig kaffe, det kan jeg si med sikkerhet.
Du...?
Du snakker godt comanche, hva?
Jeg klarer meg, ikke tenk på det.
Vel, det er best du begynner å snakke.
Husk nå, jeg står for snakkinga.
Quanah Parker.
Du kjenner meg.
Quanah.
Quanah, det her er partneren min.
Dette er Jim Gary. Han er nordfra, fra Montana-kanten
Han er en god venn.
Hjerne. Stor hjerne.
Løgn.
Soldat. Jeg ser han før.
Vel, du har god hukommelse.
Ja, jeg var med Major Frazer i fjor, da du signerte fredstraktaten.
Nå bryter du traktaten. Du kommer hit.
Nei, nei, nei. jeg er ikke i uniform.
Du forstår, at jeg kommer hit, har ikke noe å gjøre med armeen.
Vi er her for å handle.
- Ja. - Vis ham, McCabe.
Du gir fortsatt ordre?
Quanah, jeg vil gjerne prate litt forretninger med deg.
Vi har to pakk-hester her, førsteklasses flotte handelsvarer.
- Å, du. - Å, du.
Gi meg de hvite menn.
Jeg gir ordrene. ikke du.
Vi skal se hvem som gir ordrene.
Før dem til et hus.
Du måtte bli med.
Hvorfor fortalte du ikke at du har møtt Parker før?
Det må ha vært femti andre offiserer ved det møtet.
Han så ikke engang i retning av meg.
- Ikke mye. - Nei, han gjorde ikke.
Hei, hvem var skinnskallen der ut, bråkmakeren?
Stone Calf. Han er sjefen for Buffalo Shields.
Det er et slags krigerbrorskap.
Bare for din informasjon, han gjorde krav på våre skalper
fordi vi krysset traktat-linjen.
Stol på Herren, unge mann.
- Det er det jeg gjorde. - Hvem er du?
Nå? Nakotahs kvinne.
Mitt virkelige navn er Hannah.
Hannah Clegg.
Jeg hadde en mann en gang.
Og to sønner.
Greely og Ortho.
Ja!
Vet du? Kjenner du guttene mine?
Det... det er det sikkert at vi gjør.
De er... De er flotte gutter.
Begge to.
De er voksne menn nå.
De har kommet tilbake med sin far for å se etter deg.
Å, neo.
Nei. De må aldri gjøre det.
- Hvorfor ikke? - De må aldri finne meg. aldri.
Vil du heller være oppført som død?
Jeg er død.
Madam, er det andre hvite fanger i leiren?
Running Wolf.
Og jenta, Wah-kay-nah.
Hun har to unger.
Ingen andre?
Mest døde.
Noen solgt i Mexico.
- Å, jeg må gå nå. Jeg må gå. - Mrs. Clegg.
Jeg beklager.
Stone Calfs kvinne.
Stone Calfs kvinne, hun er hvit.
Men ikke fortell dem om meg. Nei, vær så snill, ikke fortell.
Jeg ser du har tatt en titt på varene våre.
Det er mange år siden jeg har handlet glassperler og rød flanell.
Hva vil du ha for dette, McCabe?
Vel, før vi begynner å handle...
vil jeg at du skal vite at jeg ikke liker å bli behandlet som en fange.
Jeg kom hit av egen fri vilje, og jeg vil ha ditt løfte,
om at vi kan dra på samme vis, i ett stykke.
Selvfølgelig, om Stone Calf' er den nye topp-mannen her,
så kanskje jeg skulle snakke med han?
Stone Calf.
Han sier fortsatt besvergelser over bøffel-skjold for å vende vekk kuler.
Men vi vet annet, ikke sant?
Greit.
Det reiser et interessant spørsmål.
Jeg forstår han har ei hvit kone, er det riktig?
En av de fangede?
Det er faktisk slik, Quanah, det er grunnen til at vi er her.
Vi vil kjøpe tilbake noen fanger.
Vi vil kjøpe tilbake en gutt kalt Running Wolf.
Vil ha ei jente ved navn... Hva var navnet til den jenta?
- Wah-kay-nah. - Wah-kay-nah.
Vi vil også kjøpe tilbake Stone Calfs kvinne.
Flott å håndtere, ikke sant?
Jeg antar et repetergevær som det ville være svært nyttig,
om du må ta et oppgjør med en trøbbelmaker som Stone Calf.
Tenk over det.
Tenk over det, Quanah. Ta deg tid.
Det er Calf, hva?
Stor medisin.
Hvorfor er jeg tatt?
Jeg sender deg tilbake til ditt folk.
Nei, jeg er Comanche! Jeg er ingen hvit mann.
- Er han hvit? - Gutten er hvit.
Wah-kay-nah.
Hva er navnet ditt?
Er det... Er det Freda?
Freda?
Kan du snakke engelsk?
Freda.
Husker du ingenting, Fre...
- Freda Knudsen. - Freda Knudsen.
Seksten den fjerde august.
Jeg har fått nok av dette. La oss glemme det.
Ja, tiden å glemme det på, var før vi startet.
Jeg tar gutten med tilbake til Henry J. Wringle.
Greit, du kan presse det du får ut av Henry J. Wringle, men hun blir.
- Vent! - Greit.
- Du vil handle en til? - Nei, nei, Quanah.
Ser ut til at du må ta deg av Stone Calf selv.
Det skulle ikke være for vanskelig.
- Seks rifler til. - Greit. Seks rifler til. kom igjen.
Kom igjen!
Du handlet med meg, McCabe.
- Jeg beholder riflene. - Greit.
Greit, jeg holder min del av avtalen.
- Du stoler på meg, ikke sant, Quanah? - Nei.
Vel, hvem er du?
Jeg er Stone Calfs kvinne.
Det er ingen hvit kvinne. Hun er squaw.
Nei, vent litt, vent litt.
Nei, vent nå litt. Det er ingen comanche.
Hvordan tiltaler de deg, señorita?
- Elena. - Elena, hva?
Elena. Vel, det er nok nå.
Vet Stone Calf om dette?
Nei, men han finner det ut.
Og når han gjør det, vil han følge etter, señor.
Det kan du være sikker på.
Om du er vis, sender du meg tilbake.
Du mener, du vil dra tilbake?
Det spiller ingen rolle.
I fem år har jeg vært Stone Calfs kvinne.
Hans squaw.
Jeg er ikke verd å slåss over.
Greit, kom igjen. kom igjen. La oss komme oss vekk herfra.
Kommer du, eller gjør du ikke?
Stone Calf vil aldri la meg dra. Han dreper dere begge.
Ja, jeg vet det. Greit nå, du kan bli her, eller du kan bli med oss.
Det er ingen forskjell for oss. Kom igjen.
Greit, vent litt.
Dette ser ut som et like bra sted som noe annet.
Vi stopper her.
Señorita, hva om du leter fram litt ved å brenne?
Det kunne gjøre seg med en kopp kaffe.
- Du skal ikke lage noe bål. - Hæ?
Hvorfor sender du ikke opp røyksignaler mens du er i gang?
Jeg kan ikke stave.
La meg gjøre det klart for deg.
Mens det er dagslys, så reiser vi.
- Greit, bare gjør det. - Hva skal du gjøre?
Sitte her og vente på at han skal ta deg igjen?
Ja, noe slik.
Om du ikke har noen bedre ideer.
Hva med all West Point treningen din...
kanskje du mener vi burde omringe ham?
Å, kom igjen, bruk hodet.
Å drepe Stone Calf, eller han oss, kan starte en ny comanche-krig.
Om jeg blir drept, håper jeg på et vis at de starter en ny krig.
Jeg vil ikke krangle, McCabe. Jeg gir en ordre!
Vel, jeg har fått omlag så mange ordre som jeg tåler.
- Du bløffer meg ikke med den der. - Vent nå litt. Vent nå.
Bare et øyeblikk, Jim.
Bare et øyeblikk.
Nå, tenk tilbake.
Jeg har ikke dratt mot særlig mange,
men jeg bløffet ikke da jeg gjorde det, og jeg bløffer ikke nå.
Få meg ikke til å bevise det.
Jeg gir deg en real advarsel, McCabe.
Jeg skal ta deg ved den første anledningen jeg får.
Du er stivnakka nok til å prøve på det, ikke sant?
Er du ikke?
Greit, Jim, du vil dra videre, jeg bli her. Vi deler oss.
- Du tar unge Wringle med deg. - Hva med henne?
Hei, señorita, kom hit.
Han fortsetter videre, jeg blir værende her.
Hva vil du gjøre?
- Jeg blir her med deg. - Der hørte du.
Husk når, McCabe...
ikke vent noen hjelp.
Når jeg drar herfra, er jeg vekk.
- Og jeg kommer ikke tilbake. - Lykke til. Kom igjen.
Hold et øye med junior, Jim!
Du vet han er verd en tusing for meg.
Fortsett, fortsett. Få klart bålet. Kom igjen.
William.
Det er han.
God morgen, sir.
Jeg tror at dette er det dere ville ha.
Posey.
Ja, sir.
Toby! Toby!
Greit, det er nok. Fortsett.
Gå forbi og ta en titt om dere vil, men fortsett å gå.
En gutt tilfredsstiller ikke de folka. Hva skal jeg si til dem?
Hvordan kan jeg overbevise dem om at det ikke er håp for de andre?
- Det er tilfeldigvis sannheten, sir. - Det er ikke sannheten.
Ikke når du vedgår å ha snakket med Mrs...
Hva var navnet hennes. Kona til den bibelsvingeren, Mrs. Clegg.
- Du adlød ikke ordre, Mr. Gary. - Javel, sir.
Og du var der da McCabe solgte våpen til Quanah Parker.
Ja, sir.
Nå er du villig til å godta mer bedrag...
ved å la Running Wolf gå for å være Wringles gutt,
når det ikke er spesielt bevis for at han er.
- Han passer beskrivelsen. - Han passer et halvt dusin beskrivelser.
Nei, sir.
Skal ikke være del i noe bedrag.
La McCabe plystre etter blodpengene sine.
For alt vi vet, kommer han aldri tilbake uansett.
Sir, jeg lovte.
Han tjente pengene, selv om han aldri får sjansen til å bruke dem.
Jeg ser ingen grunn til å holde et løfte til en død mann,
når det medfører en grusom løgn til de som lever.
Jeg ordner dette på min måte, mister.
Ja, sir.
Jim, jeg vet du gjorde det du trodde var best.
Ved å prøve å spare noen for smerte, kan man noen ganger forårsake mer.
Dette var en jobb for en hard mann. Det var derfor jeg plukket ut McCabe.
Jeg trodde han kunne lære deg noe jeg aldri ar klart.
Hva er det, sir?
At bare Gud har rett til å spille Gud.
- Hva? Du din bedritne, råtne, gudlø... - Kom igjen, kom nå, det er nok.
- Comanche... Ligg unna meg! - Få ham vekk.
- Kom igjen. - Hva slags arme er det dere har her?
Jeg er en ærlig skattebetaler, og ikke en bedritten, råtten...
Han var offiser i den amerikanske armeen.
Løytnant Thompson.
Vi møttes ved en baile, en dans...
Veracruz?
Min far var overført dit, fra presidiet i San Fernando.
Vi...
Vi danset.
Vi lo.
- Og dere ble forelsket. - Sí, vi ble forlovet.
Og så, på min 17. bursdag, begynte vi på turen.
Min far, en eskorte dragoner fra regimentet hans...
min dueña.
- Har du ingen mor? - Nei.
Hun døde da jeg var meget ung.
To dager etter at vi krysset Rio Bravo...
Comanchene...
Hørte du noe?
Nei. Nei.
Nei, jeg hørte ingenting.
Si meg, hvorfor kommer du ikke hit bort og setter deg?
Hit bort.
Sitt her borte.
Nei, nei. Se, her borte.
Slik, det er bedre.
Det er litt mer selskapsaktig på denne måten.
Det er mørkt, og allting.
Du har ikke noe imot at jeg legger armen rundt deg, har du?
Nå...
Nå kan du fortsette med historien din.
Hva var det du sa?
At comanchene angrep?
Hold kjeft!
Gå nå, hestene.
Nå, vil jeg...
Jeg antar at dere alle har hatt sjansen
til å se på den tilfangetatte gutten som løytnant Gary tok med tilbake.
Jeg vil si til dere alle, anelse...
om denne guttens identitet.
Det er min gutt. Det er min Toby.
Eller hvor, hvordan, eller om han i det hele-tatt ble tilfangetatt.
Han må med sikkerhet ha vært meget ung,
for han verken snakker eller forstår er ord engelsk.
Major, kan jeg vennligst få ordet?
Tror du det er mulig...
at en eldre gutt, si 7 eller 8, helt kunne glemme engelsk?
Vel, jeg vil ikke si det er sannsynlig, Mr. Purcell, men med sikkerhet mulig.
Ikke høre annet enn comanche i ti år.
Leve som en. Lære å tenke som en.
Ja, jeg kjenner til noen tilfelle.
- Vennligst, Mr... - Reis ham opp.
- Reis deg, indianer. - Pass opp! Pass opp!
Vel, er det noen her som vil gjøre krav på ham?
Å nei. Ikke meg.
Du kunne ikke betale meg for å ta inn en gal hund som det der.
Jeg mener vi alle har kommet i et dumt ærend.
La den døde fortid begrave sin død. La oss dra tilbake hjem, der vi hører til.
Er du sikker på at du ikke så min Freda?
Hun var ni år gammel. Blå øyne, gyllent hår...
Nei, nei, Mr. Knudsen, Som jeg sa til deg, jeg så henne ikke.
Jeg mener vi bør dra tilbake hjem, der vi hører til.
Jeg er enig med Mr. Wringle.
Jeg har tenkt på det i lang tid, Marty.
Om denne uheldige gutten er et eksempel på hva vi kan forvente,
så sier jeg at vi er for seint ute.
Major, gi ham friheten.
Send ham tilbake til det eneste livet han vet om.
Men nei.
Nei, dere kan ikke sende ham bort. Det er gutten min.
Men, Marty, du vet at det er min Toby.
William, si til dem at der er vår Toby.
Å, William, ikke la dem sende ham vekk.
- Ikke la dem sende ham vekk! - Slapp av. de sender ham ikke bort.
- Toby! - Mrs. McCandless, vær så snill.
- Marty, det er min Toby! - Rolig, gutt.
Jeg tar gutten, sir, siden ingen andre vil ha ham.
Tror du virkelig at han kunne være din sønn, McCandless?
Oss to imellom, nei, sir.
Men om du spør meg igjen, vil jeg sverge ved bibelen: Ja.
Major, min Mary vil aldri vite hva som er virkelig, og hva som ikke er.
Men om jeg kan gi henne ro med en løgn...
er jeg sikker på at Gud ikke vil sparke meg ut av Himmelen for den.
Så, med din tillatelse, sir...
tar jeg med meg vår Toby, og gjør det beste jeg kan for ham.
Du tar på deg et stort ansvar,
og et farlig et.
Men han er deres. Lykke til.
Mrs. Frazer, ma'am!
Mrs. Frazer, hurtig, vær så snill!
Du, du er antatt å være død.
Beklager, Slim. jeg fikk det ikke helt til.
Kom igjen. Kom igjen.
Mrs. Frazer.
Marshal McCabe, vi trodde du...
Ja, ja. Jeg har allerede hørt om det.
Jeg lurer på, frue, om du kan ta vare på henne?
Navnet hennes er Elena.
Elena de la Madriaga.
Du er meget velkommen, min kjære.
Takk, frue.
Du skal ikke dra?
Nei, jeg skal ikke...
Nei, jeg skal ikke dra vekk.
Gå du bare dit.
Kom igjen, marshal, dette blir moro.
Kveld, frue.
Kveld.
God dag.
Hei, pastor.
Ortho. Greely.
Hva feiler det dem?
Nei, så pokker!
Hei, Jim.
Skulle vært her. Unngikk oppstyret.
- Ja, det må jeg. - Ja.
Hei. Vent nå litt. Vent.
Vent nå. Denne gutten er antatt å tilhøre Henry J. Wringle.
- Å, og hvem sier det? - Jeg gjør.
Jeg ville ikke ta han om du betalte meg tusen dollar.
Vent nå litt, Henry. Du og jeg hadde ei avtale...
- Jeg vet ikke hva du snakker om. - Du vet hva jeg snakker om.
Kanskje majoren og folk her vil vite hva...
Majoren ville, McCabe, men saken er ordnet.
Gutten er identifisert og krevd av McCandless.
- Vel, jeg vil bare klargjøre for deg. - Dette er min gutt.
Å, takk. Takk.
Ven titt... hva?
Jim, jeg fortalte deg at Henry J. Wringle ventet å få den gutten.
Vel, du hørte Henry J. Han ville ikke ta ham som en gave.
- Saken er ordnet, McCabe. - Å, hold deg unna dette.
Du kan ikke tiltale meg på den måten, sir.
Hva mener du med at jeg ikke kan?
Bare fordi du har den yankee soldatdrakta på, ikke... Ikke prøv å...
- Du har ingen autoritet over meg. - Der tar du feil.
Du er fortsatt på armeens lønningsliste.
80 dollar måneden, Guth, husker du?
- Greit, jeg slutter. jeg går av, slutter. - Nei, det gjør du ikke, du gjør ikke.
- Jovisst. Hvorfor? - Mr. Gary...
sett ham i hus-arrest til vi får snakket ut om dette.
Ja, sir.
Hei, nå. Vent litt... Nå, hør på meg...
Nå hører du på meg til en forandring.
Blir du rolig med, eller må jeg bli tøff?
Jim!
Du ser, McCabe, jeg er ikke lett å bløffe heller.
Få meg ikke til å bevise det.
- Jeg har hørt om den gamle armeen... - Sersjant.
- Ja, sir. - Fjern liket.
- Marshal, denne gangen kjøper jeg ølet. - Jim!
Jim, ikke... Skal du la dem sette meg i arrest?
Kveld, Marty.
Ser ut til at dere er omtrent klare.
Når skal dere starte herfra?
Soloppgang.
Spå mye igjen å pakke. Jeg vet ikke hvor vi skal putte alt.
Vel...
Jeg har ikke sett en av disse på årevis.
Det var min brors.
Han ville ikke legge seg og sove uten den.
På en måte tror jeg den har blitt stemmen til min samvittighet.
Han betydde så mye for min far.
Alt var Steve.
Snakket om at han skulle gå på universitetet, og bli sakfører også.
Jeg var sjalu på ham. Jeg vet det nå.
Jeg brukte å be om å bli forandret til en gutt.
Hender seg fortsatt.
Klatre i trær, kaste stein, gå og fiske.
Er det derfor du bruker slike klær?
Vil du ikke gå på dans?
Kanskje.
Det er dans i kveld på arme-posten.
Ungkars-messa.
Jeg er ungkar, vet du?
Noe annet du bør vite er at...
Hvordan vet du det?
Vel, jeg...
Jeg spurte.
Kom hit.
En annen ting du bør vite om... Å, unnskyld meg.
En annen ting du bør vite om meg, er at jeg liker armeen.
Jeg blir bare ikke lykkelig noe annet sted.
Å, jeg vet at lønna ikke er så stor.
Vil ikke kjøpe diamant-øreringer...
og flotte kjoler, og slike ting.
Og det kan bli et ensomt liv for en kvinne.
Men det kan være et godt liv også.
Frir du til meg, løytnant Gary?
Nei, nei! Jeg spurte bare om du vil være med meg på dans i kveld.
Og når det gjelder frieri, så vil jeg komme til det seinere.
Jeg henter deg klokka åtte, Marty.
Jeg har ikke sagt ja!
Jeg har ikke lovt deg en ting, Jim Gary!
Kom inn.
Fangen, fremstilt og redegjort for.
God kveld. Lyst på et glass sherry?
- Nei, sir, jeg kan få... - Det var alt, sersjant.
Ja, sir.
Nei, jeg har ikke lyst på et glass sherry.
Jeg har lyst på et glass whiskey, et stort glass whiskey.
Jeg har aldri likt deg, Mr. McCabe.
Vel, du overrasker meg.
Men jeg må vedgå...
at du har gjort meg og armeen en stor tjeneste.
Vi kan komme overens med Quanah Parker...
men det er ingen mulighet med hissigpropper som Stone Calf.
Hans død var meget beleilig.
Vel, til din raske retur til Tascosa.
Hva betyr det? Er jeg ikke under arrest?
Her er avskjeds-papirene dine, Mr. McCabe.
Under tvil har jeg gitt deg en ærbar avskjed,
og 40 dollar for tjenesten dine.
- Vel, du sa 80 dollar måneden. - To uker blir førti.
Jeg la ut mer enn det for handelsvarene
Ja, og for riflene.
For ille. Ser ut til at du har gjort en dårlig investering.
Vel... her.
- Hva var det til, sir? - Det er for drinken.
Du har ikke engang ærlig whiskey.
Guthrie.
- Hun vil snakke med... - Guthrie?
- Vil du være så snill og gå inn? - Ja, det er navnet mitt.
Hvorfor vil hun snakke med ham?
Av alle de dumme, taktløse folk jeg har...
- Jeg vil vite likevel - Å, hold kjeft.
Guthrie?
Hva er det nå?
Disse folkene.
De smiler til meg, og viser tennene, men det er øynene som biter.
Jeg har ikke sett bakhodet til noen av dem siden jeg kom hit.
Øynene deres er over hele kroppen min som skitne fingre.
Som om de skulle snu ryggen til, så ville jeg hoppe på dem,
og min berøring måtte vaskes av som skitt.
Du skulle ikke bragt meg hit.
Jeg hører ikke hjemme med disse folka.
Running Wolf ble bragt hit bundet til en leiet hest.
Du ble det ikke, vet du.
Men hvordan kunne jeg vite at jeg skulle komme tilbake til dette?
I fem år hos comanchene har mine øyne aldri sett en tåre.
Nå ser de de stumme spørsmål.
Hvor mange krigere har hun hatt?
Hvor mange mestise barn har hennes blod i årene?
Hvorfor drepte jeg meg ikke? Jeg tok en comanche.
Vel, det er flott. det er...
Det er flott. Vil du dra tilbake og tilbringe resten av livet som comanche?
Gjemme deg bak den gamle krigsmalingen, død før du er tredve?
Jeg forstår det ikke.
Med all comanche-kulturen du har tatt til deg. Jeg vet ikke...
Hvorfor tok du ikke til deg litt ryggrad så du kunne stå fram og kjempe?
- Hvorfor gjorde du ikke det? - Kjempe?
- Hør nå på meg. - Hvordan kan jeg kjempe?
Ingen ønsker å ha fortida si tatuert tvers over panna.
Men du må ta de årene med deg i grava.
Jo før du lærer å leve med dem, jo bedre.
Kan du ikke forstå det?
Du vet, jeg ba, og ba, om at noen ville komme og hjelpe meg.
- Og du... du. - Å, kutt nå ut det der.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal vise min takknemlighet.
Hysj nå. Hysj nå. Vel, reis deg. Reis deg.
Den pokkers tingen jeg...
Nei, ikke avbryt meg. Jeg tenker.
Disse folka skal arrangere dans i kveld.
Dans?
Du og jeg skal gå på den tildragelsen.
Vi skal, men...
Du må få fiksa deg opp.
Du få tak i en kam, og du må ha en kjole.
Hvor skal jeg få tak i en kjole?
Jim Gary.
Jim Gary. Han er forlova med den lille jenta hos nybyggerne.
Han vet det ikke enda, men han er forlova.
Hun kan ha en kjole. Er omtrent på samme størrelse.
Snu deg rundt. Å, bry deg ikke.
Bry deg ikke, hun kan ha en kjole.
Og du må gjøre noe med disse her.
Enten ha dem bak, eller sett dem opp slik.
Vel, du får ordne deg selv, så ordner jeg kjolen.
Så du drar...
Når sa du at du drar?
Soloppgang.
Independence, det er en veldig lang vei.
Ja, det er det.
Jeg...
Jeg har tenkt, jeg har permisjon om omlag tre måneder...
tror du at jeg kunne komme og besøke deg?
Løytant Gary, frir du nå?
Ja, jeg...
Jeg tror jeg gjør.
Vel, skal du ikke...?
Vil du ikke...?
Ja.
Mama skal frigjøre deg.
Jeg kan ikke la deg være bundet slik.
Flette.
Mama skal kutte av den, så du kan være min kjære, lille. hvite gutt.
Toby!
- God kveld. - Kveld, sir.
Kom igjen, señorita.
La oss gå inn og slå dem døde.
- Vel, god kveld. - Hallo, Jim.
Ser ut til å være i form.
Kom hit bort og si hallo til majoren.
Major, du kjenner señorita de la Madriaga.
- Major Frazer. - Glad du kunne komme.
- Og Mrs. Frazer. - Meget vakker. Vil du ikke sitte?
Og du kjenner Miss Purcell, datter til dommer Purcell.
- Selvfølgelig. Hvordan går det, kjære? - Du kjenner marshal McCabe.
Korsfarer med loven, diplomat, eventyrer, allsidig...
Ja takk. Takk. Major, du har et veldig fint fengsel her.
Jeg trodde du ville sette pris på det.
Vel, danser du?
Nei, men jeg tar av og til en drink.
Baren er rett der inne.
Kan vi ordne noen forfriskninger til dere damer?
Marty?
- Punsj? - Å, ja.
- Unnskyld oss. - Ja vi bringer det straks.
- Fire, Posey. - Nei, tre.
- Liker du dansen, marshal? - Nei.
Det ser ut som om vi har forgiftet vannhullet.
Ja.
Si meg, Upton, har du en ledig dans for Miss de la Madriaga?
Beklager, Gary, men programmet mitt er helt fullt.
Chase, hva med deg? Har du en ledig dans for señoritaen?
Unnskyld meg, sir, men...
Men det er vår dans, husker du ikke.
Å, flott. unnskyld meg, sir.
- Vil du ha litt? - Nei takk.
- Hei, det er en god ide. - Jeg mente det.
- Vil du...? - Nei takk.
- Major? - Nei takk.
Hva med en dans, Marty?
Kom igjen.
Noen av damene lurte på... Vel, det de egentlig vil vite er...
i ekteskapet med indianeren, ble det noen barn?
Nei, madam.
Å, jeg forstår.
Min kjære, vi lurte på, blant de ville, er det sant...
Elena!
Nå hører du på meg.
Du og jeg kledde oss ikke flott i kveld, for ingenting.
Kom igjen nå.
Det gjorde du med hensikt, Gary. Nekt ikke for det.
Om du vil ha oppreisning, Mr. Upton, står jeg til din disposisjon.
Det samme gjelder deg, Mr. Chase!
Og for alle de andre herrene!
- Gary! - Å, vennligst.
Jeg så det, Mr. Gary.
Du skal be om unnskyldning til Mr. Upton og hele kompaniet her.
Med respekt, jeg vil ikke be om unnskyldning, sir.
Major, vær så snill.
Om det skal være en unnskyldning til denne forsamlingen, så er den min.
Dette er en militær sak, Miss Madriaga, det angår ikke deg.
Om jeg ikke hadde vært her i kveld, major, ville ikke dette ha skjedd.
Har jeg lov å snakke?
Selvfølgelig, ja.
Damer og herrer...
Det synes som om den eneste fornærmelsen her i kveld, er min tilstedeværelse.
Om sannheten vil stilne deres ustilte spørsmål,
skal jeg det med glede.
I fem år var jeg kvinnen til comanchen Stone Calf.
Han behandlet meg som en kone.
Arbeidet var hardt, og overhøvlingene ofte,
og av og til banket han meg.
Jeg ga ham ingen barn.
Jeg vet at mange av dere betrakter meg som en nedverdiget kvinne.
Nedverdiget av berøring av en vill comanche,
av å ha måttet leve som en av dem.
Dere sa jeg... Hvorfor drepte jeg meg ikke?
Hvorfor gjorde jeg ikke det?
- Hvorfor jeg...? - Fortsett. Fortsett, deg går bra.
- Jeg kan ikke. - Vel jeg kan, sikkert som Helvete.
Hun drepte seg ikke, fordi hennes religion forbyr det.
Dere vet, av og til krever det mer mot for å leve, enn for å dø.
Du er enig i det, ikke sant, major?
Dere vet, jeg tror ikke at noen av dere i dette rommet
noensinne har vært i en comanche leir.
Har du, major?
- Vel... - Nei. Nei.
Jeg har. Vanligvis begrenser jeg besøkene til tre dager.
Tre dager. Det er omlag 45 arbeidstimer
for en kvinne i en av de leirene.
Dere vet, en comanche vet ikke når det er søndag.
Og matlaging er en slags rekreasjon for kvinnene, de...
Og så, på fritida, tygger de limet ut av bøffelhuder,
så mannen deres kan få et par gode, myke mokasiner.
Dere kan dømme selv, hva slags liv det er,
etter antallet overlevende vi hadde med tilbake.
- Det er riktig, McCabe bare... - Ja, men hold kjeft. Du holder kjeft.
Og nå spør noen av dere hvorfor denne unge dama ikke drar tilbake.
Det kan være interessant for dere å vite
at i ettermiddag ba hun meg om å bringe henne tilbake...
Fordi hun ble behandlet mye bedre av comanchene.
Enn hun har blitt av noen av dere.
Godt sagt.
Tillatelse til å forlate, sir?
Mrs. Frazer, det var et flott selskap.
Hva er det?
Holdt! holdt! Hva er dette?
Kaldblodig mord, det er det det er.
Og etter min mening har du like mye skyld
som den gale hunden du brakte tilbake.
Kom igjen!
Nei, Mr. Wringle, skyld ikke på han. Det var min skyld, alt sammen.
Måtte Gud ha medynk med meg.
- Å nei, ikke Mrs. McCandless? - Jo, Martha.
Hun skar ham løs, så han kunne spise maten sin.
Han grep kniven og stakk henne gjennom hjertet.
Hør nå! Hør, jeg vet hvordan dere føler det,
men det skal ikke bli noen lynsjing.
Tror du at du skal stoppe den?
- Stille! Stille! - Ja, det skal jeg.
Ortho. Greely.
Nå, dette her skal ikke være noen lynsjing, soldatgutt.
Gutten hadde en rettferdig rettssak med dommer og jury.
Jeg kan forestille meg hva slags forsvar han hadde.
Løytnant Gary! Jeg forsvarte ham så godt jeg kunne.
- Ja, det gjorde han. - Men juryen mente noe annet.
Og jeg, som dommer, avsa kjennelsen.
Han skal henges etter halsen til han er død.
Vent nå litt!
Greit, bring ham bort til treet.
Hei! Hei!
Min! Min! Min!
Min! Min!
Min!
Min! Min!
Greit, få ham opp dit, på vogna.
Nei! Nei! Nei!
Nei!
McCandless!
God morgen, señor.
Hei der, Mr. McCabe!
Velkommen hjem.
Ward, du sitter i stolen min.
Du...
Synes de klærne kjent ut for deg?
- Jepp. - Har du mine klær på?
Nei, sir, Mr. McCabe.
Dette er ikke dine klær.
Belle, min forlovede Mrs. Aragon, er det...
Hun sendte til San Antone etter dem. Samme plass som du får dine.
Jeg har ikke på en eneste ting som tilhører deg.
Unntatt denne stjerna.
Og den er ikke din lenger.
Ikke siden vi hadde valget siste uke.
Jeg vedder du ikke kan gjette hvem som er den nye marshallen.
Å, ikke si det. ikke si det.
Ikke si det. La meg tenke.
La meg tenke. Og du er stille, Jim. du er stille.
- Nei, jeg har.. Ingenting. - Ikke et ord. ikke et ord.
Jeg fikk ikke engang stemt på meg, ikke en gang engang.
Si meg, dere karer ser jammen varme og tørste ut.
Hvordan ville dere like å få en god, kald øl?
Honningbie!
Honningbie?
Hørtes ut som "honningbie"?
Honningbie.
Takk.
Madam, jeg ville ikke gå...
- Du sa rommet var.. - Rommet.
- Men ikke her. Vi skal... - Hvorfor slik hastverk?
- Du har ikke presentert dama til meg. - Og det skal jeg ikke.
Virkelig?
Da skal jeg presentere meg selv.
Belle Aragon.
Og alt du ser rundt deg her tilhører meg.
Inkludert husdyra.
Da må du gratuleres, madam.
"Miss," om du ikke har noe imot det.
Og du kan droppe det narraktige snakket.
Jeg vet alt om deg, Mrs. Stone Calf.
Nyheter reiser fort i dette landet.
Hvordan ville du like en jobb, søta?
Jeg kan frisere deg med indianerfletter.
Et kort skjørt, noen squaw-støvler, og litt bjørnefett.
Du vil bli litt av en attraksjon.
- Går den rutevogna til California? - Javisst. Ja, madam.
Den vogna går til El Paso. Du kan bytte vogn der.
Men du skal ikke til California.
Jo, det skal jeg.
Mange takk for at du er så snill.
Belle, jeg skal banke faenskapet ut av deg.
Honningbie!
- Du trodde jeg tulla? - Nei, nei.
Vennligst, har dere plass til meg?
Stolt over å frakte deg, madam, stolte. Gå rett inn.
Ward.
Takk for ølet... Jim.
Og seks måneders rom-leie. Og måltider.
Og...
Jim.
Jim, ta vare på armeen. De trenger deg.
- Ha det. lykke til. - Ha det.
Ha det, Belle!
- Hei, Slim. - Ja, marshal?
- Kom hit litt. - Vent litt, Chuck!
Kom igjen. kom igjen, karer! Vi er for seine.
Hold deg fast, señorita. Nå drar vi!
Ha det, Jim!
Ha det, Guth!
Ville du tro at en kvinne med min erfaring...
ville visst mer om menn?
Ja.
Jeg tror gamle Guth til slutt fant noe han ville ha mer enn ti prosent av.
NORSK