Haide, ușurel fetițo. Ușurel.
Bun.
- Stai. - Fii fată bună.
- Stai. - Da.
Fii fată bună.
Ăsta-i încăpățânat.
Gata.
Cine-i fată deșteaptă ?
Traducerea și adaptarea FlorinA & Dorula (c) SubTeam
Haide băiete. Vino aici.
Ușurel. Haide.
Stai ușor băiete !
'Neața nene.
Semnează aici.
Baftă !
Ia mânzul.
Ușurel.
Asta da frumusețe !
Poți să uiți, Ted. E cal de rasă.
Și n-o să-ți lucreze nici zi.
Acolo...
Ăla-i calul tău.
Dar uită-te la el, Și.
Uită-te la creatura aia.
Nu fi tâmpit !
Îți trebuie ceva solid, ca să ari pământul.
Dar ăla are ceva diferit.
Bine, doamnelor și domnilor... Să începem.
Caii la dreapta mea...
Oamenii cu bani, în stânga.
E o combinație perfectă.
Fred Goddart, e aici ?
- Da, e aici ! - Bun. Mai mulți bani decât simț.
- Dave Hill ? - Sunt aici. Da !
Dispari, ticălosule.
Vii aici de 20 de ani și n-ai cumpărat, nici cât o jumară.
Haide !
Primul pe ziua de azi, un tânăr armăsar minunat...
Cel mai grozav lucru pe care-l văd, după nevasta mea din ziua nunții.
Să începem...
- Cine vrea creatura asta minunată ? - O guinee.
O guinee...
Credeam că vreți cal de tracțiune, dle Narracott.
O guinee, o guinee...
Dă cineva mai mult de o guinee ?
- Două guinee. - Două guinee...
- Trei. - Trei guinee...
Ted Narracott, nu-i calul de care ai nevoie.
Și Easton, n-o să permit ca ticălosul ăla, să mă depășească.
- Cinci guinee ! - Cinci guinee...
- Șase ! - Șase guinee...
- Șapte. - Șapte guinee...
Ticălos lacom... crede că poate cumpăra orice.
Opt !
Încetează... e moșierul tău. Nu poți alege să te războiești cu el.
- Zece guinee ! - Zece guinee...
Nu ai bani. Să mergem acasă. Să bem o halbă.
11 guinee, domnule !
De la un cetățean la fel de bun, ca oricare din acest oraș.
Am auzit aici, 12 guinee ? 12 guinee ?
Ăsta-i un preț foarte mare, pentru un animal de muncă.
Ted ! Păstrează-ți banii pentru un cal de tracțiune.
Sunt zile glorioase și zile neînsemnate. Asta de care va fi ?
Aud mai mult de 11 guinee ?
Lasă-l tată... nu-mi pasă de el. E prea amețit.
- Să spunem... douăzeci și cinci ? - Douăzeci și cinci de guinee ?
Uite unde te-a dus. Frumoasă încercare, Ted.
Ai fost grozav, dle N. I-ai dat clasă.
Treizeci !
- Treizeci de guinee ! - Treizeci de guinee...
Treizeci de guinee...
O dată...
De două ori...
Adjudecat de dl Ted Narracott.
Ce-ai făcut, Ted ? Ce-ai făcut ?
O adevărată bestie. Dar ce-o să faci cu el ? Îl pui la plug ?
Sper să-ți plătești chiria, Ted. O să vin la scadență.
Ești un prost, Ted. Roșie n-o să ți-o ierte niciodată.
- Ce-ai făcut ? - Ăsta-i mânzul lui Mooney.
- Trebuia să cumperi un cal pentru plug. - L-ai cumpărat !
Cât ai dat pe el ?
Cât ai dat, Ted Narracott ?
N-o să te mint... deși mi-ar plăcea.
Treizeci de guinee.
Treizeci de guinee ?
Nu valorează nici zece, ai înnebunit ?
- Cum vom plăti chiria ? - E puternic, Roșie.
Uite cum își ține capul.
Cum naiba o să tragem ceva cu ăsta ?
Ted, trebuie să-l duci înapoi. Chiar acum !
Să te întorci, să te așezi în genunchi și să ceri banii înapoi.
Nu...
Nu, te rog. Nu-l duce înapoi.
Nu-l putem duce înapoi până când nu-i dresat.
Și cum ai de gând să dresezi calul, cu piciorul ăla ?
Am să-l dresez eu.
Nu te băga, Albie. Tu nu știi nimic despre cai.
Te rog mamă, lasă-mă. Pot s-o fac.
Trebuie să-l păstrăm.
Nu avem de ales.
Bine... ai o lună ca să-l dresezi sau îl duc înapoi cu mâna mea.
Cum ai ajuns la treizeci ?
Care alt nebun a licitat așa mult ?
A fost Lyons.
Vom pierde totul.
După toate prin câte am trecut, o să pierdem totul.
Nu-ți face griji mamă. Am să-l cresc eu.
- Am să-l cresc bine. - Ai face bine.
Haide, dă-i drumul !
Să vedem dacă un copil poate repara, ce-a făcut familiei, prostia tatălui lui.
Ușurel...
Bine...
Să începem atunci.
Este ovăz.
Foarte gustos, precum carnea de vită cu sos, pentru noi !
Haide.
Pariez că-ți lipsește mama ta.
Uită-te la tine...
Prima dată fără mama ta.
Prima dată departe de casă.
Dar nu ești singur, nu-i așa ?
De fapt...
Pentru că sunt eu aici.
E în regulă.
În regulă.
Am să-ți spun, Joey. Înțelegi ?
Joey.
Ăsta ești tu.
Iar eu sunt Albert.
E în regulă. Acum ești al meu.
Ești al meu.
Băiat bun. Bine.
Bun băiat. Haide.
Vreau să stai acolo, Joey.
Stai...
Așa... Bun băiat.
Asta e. Ai înțeles.
Hei, uită-te la el, Albie. Joacă "Pe urmele bunicii".
Bine, haide, Joey. Înapoi. Haide.
Înapoi. Așa.
Haide. Așa. Băiat bun.
Bine...
Trebuie să stai acolo, înțelegi ?
Așa. Bun băiat...
Bun băiat.
Ai înțeles. Bun băiat.
Bun băiat... Bun.
Acum cheamă-l. Fluieră.
Haide acum, Joey.
Haide !
Poți veni acum, Joe !
Nu cred că-i plac bufnițele tale.
Nu, am citit într-o poveste.
Așa își invocau indienii caii.
Acum Joey...
Când fluier, trebuie să vii, înțelegi ?
Tata avea un câine care, stătea când îl chemai...
Obișnuia să vină repede în spatele tău când nu erai atent și...
El nu e câine.
E doar puțin încurcat.
Genial, uită-te la tine !
Albie...
Sunt doar doar cincisprezece aici.
Va veni și restul.
Știi că după lege aș putea lua azi, această fermă înapoi, nu ?
Și cred cu tărie în drepturile mele.
Va veni și restul.
Dacă ai bea mai puțină bere și ai cumpăra mai puțini cai,
ai putea să te uiți în ochii moșierului, Narracott.
Am spus că voi plăti.
Vom cultiva și terenul din spate.
Terenul din spate e că betonul. Doar pietre sunt acolo.
Nu, îl vom ara.
Lasă-mă până-n toamnă.
Îți plătesc până la ultimul bănuț. Cu dobândă cu tot.
Cum ai de gând să-l ari ? Cu animalul ăla select al tău ?
O va face.
N-o să-l înhami și să-l lași singur să tragă plugul. Și-un bețiv știe asta.
Iar eu nu pot aștepta după bani. E pe cale să izbucnească războiul.
Îți promit că acel câmp va fi arăt.
Vom planta napi.
Iar banii vor fi ai tăi în momentul recoltatului.
Vă rog, domnule. Vă rog.
Foarte bine.
Dacă acest cal de lux, ară pământul acela,
vă las până în octombrie.
Dacă n-o face ?
Voi lua calul în ziua în care n-o face.
Și-i voi lua ferma tatălui tău ș-o voi da unor gospodari care nu beau
și care-și țin capul sus într-o companie decentă.
Nu, vă rog. Domnule, nu puteți face asta.
Acum... băiete.
Și tu ești beat ?
Ted Narracott...
Te-am trecut în registru.
- Nu-l poți înhăma. - Va fi înhămat.
Nu, nu poți. Uită-te, îl sperii, tată.
Îl sperii, nu poate trage la plug.
Va ara.
Nu va putea s-o facă.
E prea tânăr ! Nici măcar nu-i dresat.
Ted !
E în regulă, băiete. E în regulă !
Știam că asta se va întâmpla, de cum l-am văzut.
Ted, nu.
Ted, nu !
Nu valorează nimic pentru mine ! Dacă nu primește hamul, e fără valoare !
- Tată ? - Dă-te deoparte !
Tată, încetează...
Dacă-l împuști, nu mai avem nimic. Nu !
Ai avut dreptate ce-ai spus, tată.
O s-o facă...
I-ai spus lui Lyons, va ara acel câmp. Și o va face !
Vei vedea.
Îți va demonstra.
Îți vom demonstra.
O vom face.
Dă-i drumul...
Dă-i drumul.
Treci în casă.
E mai bine să uiți anumite zile. Asta nu-i una din ele. Haide.
Cum ești azi, Joey ?
Nu știu multe despre viață, băiete...
Dar știu că sunt zile importante și zile neînsemnate.
Cele mai multe sunt neînsemnate și nu prea contează pentru nimeni.
Dar asta...
Asta e una importantă.
Asta-i ziua noastră cea mare !
E frig afară, așa că am să-mi scot asta.
Dacă e greu pentru tine, ar trebui să fie greu și pentru mine.
Acum...
Am să te învăț cum să ari.
Iar tu ai să înveți. Ai înțeles ?
Apoi vom putea fi împreună...
Așa cum cred că ne e dat să fim.
Băiete...
Stai băiete.
Așa.
Așa... Haide.
Haide.
Ușurel. Ușurel băiete.
Ușurel.
Uită-te la mine, Joey. Vezi ?
Trebuie doar să-ți treci nasul prin el.
Asta e.
Vezi ? Ai înțeles.
Ai înțeles.
Bine băiete.
Așa.
Prea mare, prea multă piatră și înțesat cu rădăcini de iarbă.
Chiar și un cal de tracțiune nu-l va dovedi singur.
Totuși eu spun c-o va face.
Ai jura că i-au crescut aripi și zboară, dacă Albert ți-ar spune asta.
E un lucru bun loialitatea ta. Chiar dacă el, e într-o ureche.
O pereche ar da-o gata într-o lună, dacă ține și vremea.
Ted e prea gingaș ca să se uite, nu-i așa ?
Firește că se uită.
Haide... haide !
Haide.
L-ai făcut un adevărat Narracott, Ted, e imaginea tatălui lui.
Nu în sens uzual ci...
În privința încăpățânării, care-l face să insiste asupra imposibilului.
N-a fost fermier în Devon, care să nu te admire, printre care și eu,
pentru că ți-ai părăsit frații și fermă,
ca să te stabilești pe această tarla, plină de pietre și fără viitor.
Ai condiția fizică a douăzeci de bărbați.
Dar așa șchiop și faptul că bei...
De durere, de asta bei, nu-i așa ?
Da, niciunul din noi n-ar fi putut anticipa un final mai bun ca ăsta.
Mă face să-mi pun la îndoială înțelepciunea binefacerii,
care m-a făcut să-ți închiriez acest loc,
Nu doar privind la tine, ci și la scumpa ta soție,
am crezut ca și ea, că erai un adevărat bărbat.
Acum fiul tău se scufundă în aceiași mlaștină care te înghite pe tine.
Vezi Joey... am și eu ham.
Haide băiete, dă-i drumul.
Asta e... haide !
Dă-i drumul.
Dă-i drumul, Joey.
Haide băiete, dă-i drumul.
Ar fi mai bine să stai la deal și să mergi în jos !
Gravitația e singurul prieten pe care-l ai azi, tinere !
Dă-i drumul, Joey !
Haide, Joey. Mergi !
Dă-i drumul, băiete !
Dă-i drumul, haide.
Va lua biciul ca să-l miște.
Bravo !
Ai ajuns pe deal. Încearcă din nou, băiete !
La coborâre vei scoate un timp mai bun !
Bun băiat. Bun flăcău.
Bun flăcău. Mergi.
Bun flăcău.
Albie, suntem toți cu tine !
Haide, dă-i drumul. Ține-o așa.
Mergi, mergi.
Uită-te. Plugul nici n-a intrat în brazdă.
Haide, acum !
Știi... cred c-o putem face, Joey.
Am știut de când te-am văzut prima oară, că vei fi cel mai bun.
De asta te-a cumpărat.
Știe că ai curajul pe care el nu l-a avut niciodată.
Am știut de când te-am văzut, că vei fi cel care ne va salva.
N-ai nicio șansă flăcăule !
Nu va ara nici jumătate de pogon.
Te-ai descurcat bine, te-ai străduit.
Ești mai bărbat decât tatăl tău.
Haide acum, domnule Lyons, e puțin cam dur, nu-i așa ?
Va distruge calul ăla.
Mă întorc pe joi.
Vă dau o zi ca să strângeți.
Ghemul tău.
Îmi pare rău, Rosie.
Acum băiete !
Trebuie s-o faci, Joey !
Nu știi, așa că va trebui să te fac să pricepi,
acum că viețile noastre depind de asta.
Așa că trage, trage drept. Și trage hotărât.
Acum băiete ! Dă-i drumul !
Mergi, Joey ! Mergi ! Asta este !
Bun băiat, Joey ! Bun băiat !
Haide, mergi !
Mergi ! Mergi, Joey !
- Ocolește ! - Oprește-te, Joey !
Oprește-te, Joey !
Joey !
Joey, oprește-te ! Vei rupe lama...
Uită-te la tine !
Nu mi-aș lăsa copilul să alunece în noroi lângă lama plugului.
Și-ar putea pierde piciorul.
Mai sigur îți pierzi un ochi dle Lyons, dacă îmi mai dai povețe
cum să-mi îndrum fiul ! Sau plugul sau calul sau tarlaua
sau ferma mea !
Haide, Albie ! Dă-i bice !
Ai reușit, Albie ! Ai reușit !
Hei ! Ești bine ?
Ești bine ?
Prostuții mei ! Prostuții mei iremediabili !
Ești la fel ca el, de lovit și însângerat.
- Unde-i tata ? - E tot pe câmp.
- Presupun că s-a poticnit. - Nu băutura cred că-l face așa, Albert.
- Bea, mamă ! - La fel ai fi făcut și tu,
dacă ai fi fost unde a fost el sau ai fi văzut ce-a văzut el.
N-am vorbit cu el despre asta.
N-ați vorbit pentru că nu poate. Unele lucruri nu se pot exprima în cuvinte.
Vino aici...
Au fost șoareci pe ea. Ia loc.
Aici. E flamura lui de campanie.
A fost sergent în batalionul 7, de cavalerie voluntară imperială.
Iar asta este...
Medalia regală pentru Africa de Sud.
Au primit toți cei care au luptat în războiul burilor.
Iar asta...
- E o medalie de curaj. - Nu-i a tatei.
Nu-i nici a mea, scumpule.
A primit-o după lupta din Transvaal. După ce a fost rănit și...
A salvat alți flăcăi... Altceva nu mai știu. Nici mie nu mi-a spus. Dar...
Când a ajuns acasă le-a azvârlit.
Din prima zi când a putut merge, le-a aruncat la gunoi și n-a scos o vorbă.
Înțelegi... Ce-ați făcut azi tu și Joey, va încântat
și așa ar trebui să și fie, băiatul meu minunat.
E bine să fii mândru atunci când ai făcut ceva bun.
Dar ce-a făcut el în Africa, indiferent ce-a fost...
Nu l-a făcut mândru de el.
Așa greu cum a fost și oricâtă durere ar fi îndurat,
refuză să fie mândru că a ucis, presupun.
Eu aș fi mândru.
Dacă aș fi plecat la război, dacă mi-aș fi salvat camarazii și...
Indiferent dacă tu crezi că ai fi făcut același lucru ca el...
Gândește-te cât de curajos e, pentru că refuză să fie mândru.
Tatăl tău face greșeli și bea ca să uite greșelile făcute, dar...
Nu s-a lăsat învins niciodată.
Și a făcut asta, pentru noi.
Iar azi, ai arătat lumii, că a meritat.
Tu ai grijă de Joey, iar el va avea mereu grijă de tine.
Sergent în batalionul 7, de cavalerie voluntară imperială.
Vezi asta, Joey ? A trecut printr-un întreg război.
N-o fur.
Am s-o aduc înapoi cândva.
Sunt singurul care conduce în sat.
Nu mai există altul. E mașina tatălui meu.
Ești norocoasă că ești în ea. Normal nu mi-e permis s-o conduc fiindcă...
E un prieten de-al tău ?
Haide, băiete, să-i arătăm cum se zboară !
Haide !
Ei bine... Cu siguranță nu vei fi un săritor.
Hai, Harold.
Am putea încerca să plantăm altceva.
Sau să lucrăm cu ziua la unchiul Bob.
Cum altfel vom putea plăti chiria, dlui Lyons ?
Ce-o să facem ?
Credeam...
Că Dumnezeu...
I-a dat fiecărui om, o parte echitabilă de ghinion.
Nu mai cred asta. Eu cred că am avut mai mult.
Vei înceta să mă iubești, Rosie. Și nu te voi condamna.
Poate că te voi urî mai mult...
Dar niciodată nu te voi iubi mai puțin.
E război !
Suntem în război cu Germania !
Auziți ? Anglia e în război cu Germania !
Vor bate clopotele la șase,
apoi nu vor mai bate, până la sfârșitul războiului.
Trebuie să fii elegant, Joey băiete, e târgul Tavistock !
Ce-a făcut cu el ?
Prenumele la urmă.
Numele de familie primul. Prenumele la urmă.
Ai cuvântul meu...
Aleargă precum un cal de curse, puternic, decent, rafinat.
N-are ligamente rupte, nici umflături, picioare bune și dinți buni.
E în regulă domnule.
Și cât cereți, domnule...
Pentru acest animal puternic, decent, și rafinat ?!
Patruzeci.
Vă dau 20, niciun ban în plus.
Douăzeci e prea puțin, căpitane.
Treizeci și cinci și e al dvs.
Nici măcar nu știu cum e la călărit.
Se călărește... splendid.
Veți fi uimit, vă promit asta.
Cel mai bun cal din Devon.
Cel mai bun cal, văzut vreodată.
Mulțumesc.
Nu poți.
Nu poți, e al meu.
- Eu l-am dresat. - Albert...
Nu-l puteți avea. E calul meu, domnule.
Mă tem că e prea târziu, flăcăule. Doar ce-am plătit 30 guinee pe el.
Vă rog, vă dau banii.
Vă dau banii. Am să lucrez pentru ei.
Vedeți... nu va asculta pe nimeni.
Nu va fi bun nici la război.
Se sperie la fiecare sunet.
Regret.
Dacă merge Joey, merg și eu. Mă ofer voluntar.
- Înțeleg, cum te numești ? - Albert, domnule.
- Câți ani ai, Albert ? - 19, domnule.
- Așa să fie ? - Nu, domnule dar...
Arăt de 19 și sunt mai mare decât majoritatea de 19 ani.
Sunt puternic, domnule și nu mi-e frică de nimic.
Nu mă îndoiesc, Albert...
Dar legea e foarte clară în privința vârstei de militărie.
Tatăl tău a făcut ceea ce trebuia să facă. Știi asta.
30 de guinee, nu-s nici pe departe destui ca să cumperi un cal ca Joey.
Știu asta.
Dar e tot ce am.
Mi-l închiriezi, Albert ? Ca să fie propriul meu cal.
Îți promit de la bărbat la bărbat, că voi avea grijă de el.
La fel cum ai făcut-o tu.
Îl voi respecta și...
Îi voi acorda grija pe care i-au acordat-o tu.
Dacă pot...
Îl voi aduce și va reveni în grija ta.
Acum vă spun, la revedere.
- E în regulă, băiete. - Gata, lasă-l flăcăule.
Destul, e cal nu câine.
Vezi-ți de drum. Haide !
Vrei să-ți pierzi ferma, Rosie ?
Se pare că ai făcut-o.
Dar suntem în război.
Încă nu.
- Joey ! - Ți-am spus, pleacă !
Lasă-l, Perkins.
Ăsta nu-i sfârșitul. Nu-i sfârșitul, frate.
Eu, Albert Narracott, promit solemn, că vom fi din nou împreună.
Te voi găsi, oriunde ai fi.
Și te voi aduce acasă.
Liniștește-te. Liniștește-te, haide.
Mergi, mergi ! Haide !
Stâng, drept, stângul. Stângul...
Ușurel, ușurel...
Ușurel.
Liniștește-te.
Joey, lasă prostiile.
Acum ești în armată, fiule.
Bun, băiat. Bun, băiat.
Liniștește-te.
Liniștește-te... Liniștește-te.
Ușurel. Haide, ușurel.
Liniștește-te.
Ușurel, înapoi !
Joey, fă cunoștință cu Topthorn.
Topthorn, el e Joey. Ceva de genul, care dintre voi e șeful ? Auzi ?
Dacă vrei să te lupți, trebuie să realizezi asta...
Pentru că, o dată ce ești acolo, va trebui să dai tot ce poți pentru Fritz.
Ușor, Perkins. Nu vreau să-l amărâm.
Nu va fi nimic blând despre război, domnule.
Și nu va fi nimic blând nici despre ăsta, domnule.
Înțeleg asta, sergent, dar îl vreau în cea mai bună condiție.
- E calul meu. - Domnule...
Ușurel, băiete.
Mă sperie de moarte.
- Cine ? - Perkins.
Mă bucur că e de partea noastră.
Nu-i rău. Nu-i rău deloc.
Totuși... Niciun plasture pe Topthorn al meu.
Nu aș fi atât de sigur. Cred că are potențial.
E tare dornic.
Eu cred că Blenheim al meu, e mai rapid cât doi ca el.
Dispari !
Bine domnilor, ascultați...
Totul ne spune aceeași poveste, de la Waterloo la Omdurman,
de la Picketts Charge la bătălia de la Tours La Marte.
Primul atac poate și trebuie să fie unul decisiv.
- Perkins... - Da, domnule.
Fără scuze, fără greșeli. Fiecare cal îngrijit...
Și pregătit de prezentare. Mâine doresc un exercițiu complet.
Domnule...
Credeam că voi doi, n-aveți curaj s-o faceți.
Așa părea ?
Bine, atunci, să vedem de ce sunteți în stare clovnilor.
- Așa arată încrederea deplină ? - Vă aștept la Ducele de York.
E rândul tău, căpitane Nicholls.
Trageți...
Săbiile !
Luați... poziție !
Atacați !
Haide, Joey. Știu că poți. Haide, băiete !
Haide !
Haide băiete !
Frumos din partea ta că ai venit.
Stă bine cu viteza, recunosc...
- Dar cum stă la rezistență ? - Are tot ce-i trebuie.
Ce faci ?
Scriu o scrisoare.
Cu poză în ea ?
E către băiatul care-l deține pe Joey.
Vreau să-i arăt cât de grozav arată.
Înainte să trecem canalul și să dăm piept cu milioane de tunuri germane.
Da, înainte de asta.
Mâine pornim la 4.00 dimineața, cu regimentele Dragoon Guards și Royals.
Detașamentul de transport va fi la 5.00 la docuri să verifice echipamentele.
Ordinele de luptă... să nu fie lustruiți nasturii, cataramele de la cască,
scările de la cai. Să fie toate mate.
Nu vreau să strălucească ceva în soare și să ne dea de gol.
Desigur.
- Charlie... - Jamie.
Charlie.
Ce părere ai despre cască ?
Căptușeală de mătase. Chiar îmi place.
Nu sunt sigur că va face vreo diferență pentru germani.
Nu știu de asta. Gândește-te...
Ești un neamț,
ai de ales pe care din 2 flăcăi să împuști... și te gândești...
Dumnezeule, unul din ei poartă o cască tare stilată.
L-ai putea împușca în schimb pe celălalt.
Sau aș putea gândi...
Îmi place casca aia și te omor primul.
Nu m-am gândit la asta.
FRANȚA, 1914 QUIÉVRECHAIN
Ținta noastră... Divizia 11-a germană,
campată în acest moment, la 5 km est de Menin Road.
I-am urmărit, iar ei și-au ridicat corturile și au aprins focurile.
Îi doborâm și ne putem strecura în spatele liniilor germane,
apoi îi atacăm din sud la Geluveld.
Excelent !
- Câți sunt ? - Aproape 600. Infanteriști.
- De două ori cât noi. - Oameni și cai, suntem mai mulți ca ei.
Și avem elementul surpriză. Cu cât ne mișcăm mai repede cu atât mai bine.
N-avem siguranța că vor mai fi mâine dimineață acolo.
Corect.
Bun... Atunci astăzi să fie.
Charlie, anunță oamenii.
- Compania Salisbury ? - Compania Salisbury.
Vom ataca prin ei și vom securiza spatele.
Iarba din stânga e mai înaltă ca noi. E acoperirea perfectă.
Excelent, sergent major. Timpul petrecut în recunoaștere rareori e irosit.
Mulțumesc, Singh.
Jamie !
- N-au idee ce-i așteaptă. - N-ai scrupule, nu-i așa, Jim ?
Nu. Am înțeles că surpriza e totul.
Dar dacă trebuie făcut, s-o facem repede.
Ești bine, Charlie ?
N-am fost niciodată mai bine. Literalmente...
N-am fost niciodată mai bine.
Pregătiți-vă de încălecat ! Încălecați !
Pregătiți-vă de încălecat... Încălecați !
Mulțumesc, Standley.
Hei, Joey...
Băiatul meu arătos.
Ești bine, nu-i așa, Joey ?
Hei !
Domnilor...
E o onoare să călăresc alături de voi.
Să-l facem pe Kaiser să regrete,
ziua în care a îndrăznit să-și încrucișeze săbiile cu ale noastre.
Fiecare om să-și facă mândri,
regele, țara și camarazii căzuți.
Fiți curajoși.
Frică de Dumnezeu. Onoare regelui !
Trageți, săbiile !
Baftă, prieteni.
Înainte la pas...
Marș !
Înainte la galop...
Marș !
Cavaleria !
Ce ? Credeai că o garnizoană
în câmp deschis ar fi fără apărare ?
Uită-te la tine !
Cine te crezi ?
Vino !
- Ce facem cu caii ? - Dacă sunt răniți, împușcă-i.
Și cu ceilalți, domnule ?
Pe ceilalți adună-i și du-i la tabără. Vor trage tunurile.
Caii ăștia de rasă, n-or să tragă niciodată tunurile.
- Atunci împușcă-i și pe ei ! - Domnule...
Am putea folosi pe o parte, ca să tragă ambulanțele.
Să aducă răniții de pe câmpul de luptă.
- Vor accepta hamurile ? - Aș vrea să încerc, domnule.
- Nu va merge... sunt de călărie. - Să încercăm.
- Nu va accepta hamul. - Haide, Michael.
Ușurel... ușurel, englezule.
Ușurel...
Ușurel... ușurel.
Ușurel...
Gunther ! Nicio șansă.
Nu putem să-i ajutăm.
Măi să fie, uite-te la tine...
Oricine te-a învățat asta, tocmai ți-a salvat viața.
Bună ziua, gospodari !
Bună, Și Easton !
Am fost la poștă...
Și în timp ce eram acolo, dna Allen mi-a spus,
că a sosit un colet pentru Albert. De la...
De acolo și m-am gândit...
Că aș putea veni aici dimineață și... iată-l.
Cine ar putea să-mi trimită mie, un colet de acolo ?
Deschide-l și vezi.
E o colecție de schițe.
Sunt schițele căpitanului Nicholls.
Sunt desene cu Joey !
Sunt desene cu Joey !?
- Măi să fie ! - E și o scrisoare.
Dă-i bătaie, atunci.
Dragă Albert Narracott. Căpitanul Nicholls, care a murit...
Cpt Nicholls, care a murit azi în acțiune, ți-a lăsat asta. Sgt Sam Perkins.
N-aveai de unde ști că sunt vești proaste.
Îl călărea pe Joey, când a murit.
- Nu știi dacă-l călărea. - Scrie, "în acțiune".
Domnilor !
Avansăm diseară, către linia frontului.
Plecăm cu totul !
Mișcați-vă !
Schroeder ! Schroeder !
Nu, nu tu... Tu, vino !
Te țin aici.
Te pricepi cel mai bine la cai și trebuie să mutăm rapid tabăra,
dacă inamicul continuă să ne forțeze dinspre vest.
- Forțează ? - Așa mi s-a spus.
Vom pleca mai târziu când vom afla unde-i mai mare nevoie de cai.
Da, domnule ! Poate rămâne și fratele meu,
se pricepe și el foarte bine la cai.
Oh, nu. Nu-i necesar. Mișcați-vă. Plecăm în seara asta.
E în regulă, Gunther.
Nu pleci ! Le spun că ai 14 ani.
- Că ești un copil. - Tata m-a înrolat. Știa cât am,
la fel și ei.
Mama nu te-a învățat niciodată cum să împăturești o cămașă ?
Firește, doar că eu nu eram atent.
Dar acum tu trebuie să fii atent. I-am promis...
I-am promis solemn...
Că vei fi în siguranță cu mine. Cu mine, Michael !
Nu vor face niciodată prezența. Suntem prea mulți. Poți rămâne aici.
Să te ascunzi până pleacă.
Și apoi ?
Gunther, va fi bine.
Iar când mașinile se vor strica
și vor apela la cai,
ne vom vedea pe front.
Vom fi din nou împreună.
Gunther...
Îți dau asta. Ca să-ți poarte noroc.
Ca să te protejeze.
În pas vioi...
Marș ! Stângul !
Doi, trei, patru ! Stângul !
Doi, trei, patru !
Înapoi în formație ! În formație !
Mi-e foame.
- Ai adus ceva de mâncare ? - Îmi pare rău.
Tata va fi rușinat ?
Așa va pretinde.
Poate că la început va fi.
Dar în final, va fi bucuros.
Dar noi ?
Cum rămâne cu noi ?
Eram gata să merg.
Eram mândru să merg.
Am vrut să merg.
Mâncarea în Italia e bună.
Da.
Dar femeile ?
Nu la fel de bune ca mâncarea.
Pentru că...
Mănâncă prea mult ?
Ești prea tânăr pentru război.
- Și prea tânăr pentru femei. - Nu mă simt așa tânăr.
- Nu mai sunt. - Michael...
- Ce-i ? - Treci la culcare.
Ne așteaptă o noapte lungă de călărit.
Nopate bună, Michael.
Noapte bună, Gunther.
În moară de vânt !
Haide !
- Schroeder... - Da, domnule.
O greșeală ?
O promisiune.
Da...
Bunicule.
Astăzi e mai aproape.
Vântul ne păcălește... Se îndepărtează de noi.
Aud bunicule și nu e vorba de vânt.
N-ar trebui să mă minți.
Aici... nu bate vântul aici. Dar acolo...
Vântul e atât de puternic, încât de ridică de la pământ.
Spui numai minciuni.
Spui că nu ești îngrijorat, dar cu siguranță ești.
Știu că se apropie războiul,
dar tu spui, "oh, vântul ne joacă feste".
Am spus eu asta ?
Ai început să minți de când mama și tata s-au dus.
Sunt morți.
Dar nu vei spune asta.
Crezi că voi muri dacă-mi spui adevărul ?
Adevărul este că...
Ar trebui să vorbești respectuos cu bătrânii.
Dacă-mi spui adevărul despre război,
eu am să-ți spun adevărul despre caii,
pe care-i țin în moară de vânt.
Acum... cine spune minciuni ?
- În moară de vânt ? - Da.
Erau în moară de vânt, așteptându-l pe Don Quijote.
El e François, iar el e Claude.
Da.
I-am botezat după doi băieți, care mi-au frânt inima astă vară.
Trebuie să aparțină cuiva.
Asemenea căi, nu apar din basme.
Da, știu bunicule. Nu sunt unicorni.
Așa că voi fi corectă și voi aștepta...
- O zi. - Emilie...
Și dacă nu vine nimeni să-i ia, până diseară...
- Atunci... - Emilie.
- Îmi aparțin mie. - Emilie, uită-te la mine.
Nu poți călări.
Mama îmi spunea că oasele mi-ar putea ceda la cea mai mică lovitură.
Da, așa este. Așadar...
E stabilit.
Fată bună.
Va fi stabilit doar, când voi decide pe care să-l călăresc primul.
Dar e...
Peste cadavrul meu !
Măcar n-am prea mult de așteptat !
Am fost îndrăgostită de un băiat, François, care avea ochii tăi grozavi.
Din păcate, el era îndrăgostit de o fată pe nume Marie...
Care avea dinții tăi. Ea îl iubea pe un băiat pe nume Claude.
Care mi-a frânt inima și cu care intenționez să mă mărit într-o zi.
Privirea la mine !
Gata cu vorba !
Astăzi... vom învăța săriturile.
Știai că un francez a sărit 1,85 m la olimpiada de la Pariș,
ca să câștige medalia de aur ?
Astăzi... vom depăși acest record.
Asta e ștacheta ta.
Când te strig... să fii foarte curajos și să sari peste ea.
Sari peste ea ! Uită-te la mine.
Și acum e rândul...
El nu crede că putem face acest lucru. Dar noi îl vom arăta, nu-i așa ?
Nu trebuie să-ți fie frică.
Ești... foarte înalt.
Ai să te sinucizi.
Doar dacă îmi stai în cale și mă faci să cad.
Haide, lasă scara...
Găsește un loc unde să-i ascunzi.
Și fă-o repede !
Numele meu e Bonnard, asta e proprietatea mea. Ce căutați aici ?
Hrană pentru soldații de pe front.
Toată lumea trebuie să dea partea lor.
Iau totul.
Unde sunt caii ?
Care cai ?
Ce este ?
Las-o, dacă nu știi la ce folosește.
O oală este o oală. Vom găsi o utilizare pentru ea.
Domnule, unde sunt animalele ?
Eu fac gem. Nu dețin animale.
Dar există fân proaspăt în hambarul dumneavoastră.
Îl folosim pentru a înlocui, umplutura de saltea.
- Ești bunicul ei ? - Da.
- Unde îi sunt părinții ? - Sunt morți.
Au murit.
Ce-i asta ?
E vântul. Șuieră prin pod.
Nu bate vântul.
O casă veche scârțâie.
Du-te și închide obloanele.
E bolnăvicioasă, nu ?
Dacă tu sau oricare dintre prietenii tăi...
Îi faceți vreun rău,
vă ucid, cât de bătrân sunt.
Știi...
Aveam de gând să-ți dau oala înapoi.
Dar acum am s-o păstrez...
Pentru supă.
Nu vreau să aud de păsări.
Sunt eliberate în față
și li se spune să meargă acasă.
Asta e tot ce știu ele.
Dar ca să ajungă acolo, trebuie să zboare peste un război.
Îți poți imagina așa ceva?
Aici zbori peste atât de multă teroare și durere
și știi că nu te poți uita în jos.
Trebuie să te uiți înainte, sau nu mai ajungi acasă.
Te întreb, ce poate fi mai curajos de-atât?
- Ce-i asta? - Un cadou.
Sper că nu mi-ai cumpărat
o rochie dezgustătoare pe care v-a trebui s-o port, ca anul trecut.
- A fost dezgustătoare? - Da.
Arătam ca o călugăriță urâtă.
Dă-mi mâna.
Grandpere, nu avem bani.
Când se termină războiul, atunci îmi poți cumpăra bijuterii și calești.
Cum spui tu, scumpa mea, orice.
Tu ești bineînțeles șeful.
E doar un lucru vechi pe care l-am găsit.
Nu-ți face griji. Lasă-l. Îl voi pune la loc.
A fost a mamei tale.
Am ascuns-o ca să nu te încurajez.
Emilie, vreau să călărești foarte încet, cu mare grijă.
Și promite-mi că nu te duci departe.
- Până în vârful dealului și direct înapoi. - Promit.
Eroul meu.
Încet... încet.
Emilie!
- Nu! Dă-mi drumul. - E nepoata mea.
Emilie, oprește-te. Nu-i faceți rău, vă rog.
Nu-i faceți rău.
Nu aveți nevoie de ei. Sunt atâția alții.
Vă rog, luați-l pe cel mare și lăsați-l pe cel mic.
Frângeți inima nepoatei mele.
Războiul a luat totul de la toată lumea.
- Ce se va întâmpla cu ei? - Vor trage tunurile până vor muri.
Sau până se va termina războiul.
Nu se va termina niciodată.
Atunci ai răspunsul.
- Heiglemann, sunt ai tăi. - Da, domnule.
Arată puternici.
Ar trebui să reziste o lună sau două.
Ești frumos.
Păcat că v-au găsit.
Atât de păcat.
Trageți cu toții!
Stați! Stați! Opriți-vă!
Opriți! Opriți!
Heiglemann, adu altul.
Heiglemann, adu alt cal.
Ăla.
Nu, nu. Cel mare negru.
E un cal bun, dle.
Dar dacă-l puneți la armamentul greu, nu va mai fi de folos.
Prințului i se înrăutățește deja starea.
- Piciorul lui, dle. - I-ai botezat?
- Da domnule. - N-ar trebui să botezi nimic
- ce vei pierde cu siguranță. - Piciorul lui nu e destul de bun, dle.
Soldat,
vei face cum ți se spune.
Înhămați-l!
După cum vedeți, dle, acesta e mai puternic.
Înhămați-l.
Stați. Luați caii!
Obuzul!
Încărcați.
Înapoi. Închideți.
Asigurați!
Foc!
Bunurile de valoare, în coș, flăcăi. Dacă trăiți, le primiți înapoi.
Buni flăcăi.
Bunurile de valoare în coș. Așa, băieți.
Poate că e un exercițiu, Albie. Poate e un exercițiu ca data trecută.
Scrisoare de amor?
Asta e treaba mea.
Aud că tu și prietenul tău imitați din nou păsările.
O să-i scrii o scrisoare calului tău?
După ce ți-ai găsit calul,
mi-am pierdut acul în căpița de fân. Mi-ar prinde bine puțin ajutor.
Orice e de valoare. Cine se întoarce, ia parte la împărțire.
Rămâi aici.
Îți amintești ziua când eu și Joey ne-am întrecut cu mașina ta?
Îmi amintesc că v-ați rostogolit prin aer.
Cine era fata cu care erai?
Era o fată?
A fost.
- Nu-ți amintești? - O fată oarecare, bănuiesc.
Nu-mi amintesc care.
Îmi amintesc că ai căzut în fund într-un canal.
Vezi? Mereu e distractiv, Narracott,
îți spun eu asta.
Așa ai făcut? Ai căzut în fund?
Stați pe poziții.
Fiți gata! Fiți gata băieți!
Fiți gata! Fiți gata!
Țineți-vă firea, băieți! Nu uitați, nu e mult de mers!
Alergați repede, fiți isteți,
țineți ochii deschiși și Dumnezeu și regele va fi cu ochii pe voi.
Compania își va pune baionetele! Puneți-vă baionetele!
- Știi de ce îmi amintește acolo? - De ce?
De nenorocitul de câmp imposibil de jos în ziua în care eu și Joey am arăt.
Aia a fost cea mai bună zi din viața mea și tu ai fost acolo.
Și asta e cea mai proastă zi din viața mea ce e pe cale să înceapă.
Și tu ești aici, încurajându-mă.
Noi doi vom fi mereu.
- Și el. - Odată pe tărâmul nimănui,
- mergeți pe flancuri, rămâneți pe flancuri. - Da, domnule.
Haide băieți, haideți. La scară.
Rămânem aproape de boierași, da? Ăsta e biletul nostru.
- Noi avem curajul, ei au norocul. - Haide băieți, mergeți, mergeți.
Și tu Narracott. Și tu.
Haideți la scări, băieți. Urcați, urcați. Așa.
Ascultați-vă sergentul!
Dacă cineva se întoarce...
dacă vreunul din băieții noștri
vine alergând spre tine, iei pușca asta
și-l împuști.
- Ați înțeles? - Da, domnule.
M-ai înțeles? Ai înțeles ce ți-am spus, fiule?
Iei pușca asta și-i împuști.
Ai înțeles?
Bine, fiule. Sus pe scară. Sus pe scară la treaba voastră.
Andrew, e bine. Andrew!
Nimeni nu se retrage astăzi.
Andrew! Andrew, nimeni nu se retrage astăzi!
Lasă-mă. Lasă-mă!
Vei fi în regulă aici.
Vei fi în siguranță. Va veni cineva la tine.
- Albert. Albert, ascultă... - E în regulă. E bine.
Suntem băieții din Devon. Da?
Da.
La pământ!
Nu!
Albie.
Am reușit.
Andrew! Pe aici!
Gaz! Gaz! Gaz!
Albie...
Nu ne oprim aici.
Fă-i să se miște.
Domnule, e ceva în neregulă. Ăsta trebuie să se odihnească.
Nu e timp de odihnă pentru ei. Mișcă-i mai departe.
Mișcă-i!
Te rog, te rog. Rămâi în picioare. Nu, te rog.
Vin. Lasă-l soldat, lasă-l.
Du-te dracului.
Fugi. Fugi!
Fugi!
Fiți gata, fiți gata.
Se mișcă ceva.
Ce naiba e?
Seamănă cu o vacă.
Ce dracu ar face o vacă aici?
Cu siguranță nu-i o vacă.
- Păi ce e? - Nu poate fi un cal.
- Nu poate fi nimic în viață acolo. - Nu e un cal.
Nu e un cal.
Ba da, e un cal.
- E un cal. - Da, e un cal.
Să fiu al naibii.
E un cal.
Băieți, ar trebui să-l chemăm.
Cum chemi un cal?
S-a prins în sârme.
Ce crezi că faci?
Întoarce-te, mă auzi?
Caporal, ăsta-i un ordin. Întoarce-te.
Ascultați-l, dle. Nu-l putem părăsi.
- Ce face? - E o capcană.
Nu, nu cred.
- Cred că încearcă să fugă. - Sperie-l să se întoarcă în groapa sa.
E un steag alb, nu?
Vedeți steagul alb?
Încerc să ajung la calul ăla, atât.
Întoarce-te, păduche idiot!
Dumnezeu mi-e păstorul, nu voi cere...
Mă va conduce spre pășunile înverzite...
și mă va așeza lângă apele nemișcate.
Biata creatură.
Biet copil.
E în regulă.
E în regulă, nu mai lovi și nu te mai răsuci așa.
Te-ai tăiat singur, doar.
Îți vei scoate singur ochii.
Fir-aș al naibii, nu m-am gândit să iau mănuși sau ceva ca să tai...
M-am gândit că poate ai nevoie de asta.
Pentru sârma ghimpată.
Da... da, eu... Mulțumesc.
Noroc.
Mulțumesc.
E... e o sârmă foarte lungă.
Când o s-o tai,
va da drumul...
ăsteia... și ăsteia...
și ăsteia.
și se vor înfășura înapoi violent,
ceea ce mă tem că-l va rănit și mai rău pe bietul camarad.
Vorbești bine engleza.
Vorbesc bine engleza.
Îmi dai voie?
Dar dacă tăiem să-i eliberăm întâi capul?
Așa nu va încerca să se scoale și să-și scoată singur ochii.
- Și apoi... - Păcat că n-ai mai adus un clește.
Atunci aș fi putut să tai sârmă aici.
Ne trebuie mai multe foarfeci de sârmă!
Aici nu vede.
Cleștii nu-l vor speria.
Dacă poți tăia aici, ținând sârma asta..
- Aș putea. - Nu spune mai mult, sunt chiar lângă tine.
Înțelegi ce se întâmplă sau nu, animal drag?
Trebuie să stai frumos și nemișcat.
Așa amice.
Ești un cal remarcabil.
Ajută-ne să te ajutăm.
Așa amice.
Ești un flăcău remarcabil.
Cum e la voi în tranșee?
Încântător. Citim, tricotăm pulovere
și antrenăm șobolanii să facă numere de circ.
Dacă vă mai trebuie șobolani, vă putem trimite oricând,
pentru că avem mai mulți decât ne trebuie.
- Și în plus, sperie toate fetele frumoase. - Fetelor noastre nu le e frică de șobolani.
Nemțoaice mari, bine făcute, nu?
De genul cărora dau mesaje solide?
În fiecare joi.
Și aduc prăjituri cu rom de ziua ta.
Uită-te la calul ăsta!
Uite ce mușchi are.
Are picioare lungi, sunt pentru alergat.
Să fugă de pericol.
Să fugă, asta e tot ce știu.
Și totuși, noi îi învățăm opusul.
Să alerge în luptă.
- Cal de război. - Da.
Cal de război.
Iată-l.
Ce animal ciudat ai devenit.
Și acum?
Îl iau înapoi cu mine, da?
Întrucât eu am adus cleștii, calul e al meu.
E corect, nu?
La Paștele cailor, e englez, se vede bine.
- Adică pentru că e așa de murdar? - Pentru că e atât de deștept.
Și nici tu nu ești prea curat.
Am putea boxa.
Și câștigătorul ia calul.
Nu, mulțumesc, dragule.
Trebuie să fim atenți să nu începem un război.
Ai vreun fel de monedă?
- Aruncăm cu banul? - Da.
- Bine, Fritz, dă-i drumul. - Nu mă numesc Fritz.
Sunt Peter.
Peter, sunt Colin.
- Alege, Colin. - Cap.
Ăsta e chipul Kaiserului meu
și nu pare mulțumit de mine.
Calul e al tău.
S-a făcut liniște, nu-i așa?
Da.
Dar așteaptă o jumătate de oră și vom trage din nou.
Sunt un trăgător groaznic, Peter. Să nu crezi că nimeresc vreodată ținta.
Mulțumesc.
Noroc, colega.
- O să ai grijă de el, da? - Da. Fiara noastră ciudată.
Ai și tu grijă de tine, ciudatule.
Colin?
O pereche de clești germani,
în amintirea prietenului tău chipeș din Dusseldorf.
Mulțumesc.
Îl voi folosi acasă în grădina din South Shields.
Ține capul jos Peter, camaradul meu.
Remarcabil! Remarcabil cal!
E plin aici. Mergi mai departe.
L-a doborât gazul.
Trebuie să așteptăm până dimineață.
Nu putem fi doar atâția.
Ăștia suntem toți.
Toți răniții ce pot merge,
îndreptați-vă spre secția de pansare.
Îndreptați-vă spre secția de pansare!
- Ce caută ăsta aici? - Avem nevoie de un veterinar, dle.
Nu sunt veterinari. Abia ne-au mai rămas câțiva cai.
E tăiat peste tot, dar piciorul ăsta e cel mai rău.
- Are probabil tetanos. Nu are rost. - Vă rog, dle.
Trebuie să mă ocup de toți oamenii ăștia, caporale, poți vedea asta, nu?
Vă rog dle, calul ăsta poate trece prin orice.
Ce e?
E un cal pe care l-au găsit hoinărind în tărâmul nimănui.
- Așează-te. - Ce fel de cal?
Un cal al naibii de miraculos, după părerea mea.
Nimic nu scapă din tărâmul nimănui.
Miraculos cal...
Era în viață, vedeți dle, acolo unde nu trăiește nimic.
Așa că pentru mine și camarazii mei...
pentru oameni dle, el e...
- Avem mari speranțe pentru el... - Ar trebui să-l împuști acum.
- Dar nu pot. - Ar fi un gest de milă, flăcău.
Piciorul ăla nu se va însănătoși.
Sergent!
Scapă-l de chinuri.
Doamnelor, dacă vreți...
În regulă. Înapoi.
Înapoi.
Haide, fă-o din nou.
Joey?
Bună, Joey.
Unde ai fost, băiete?
Unde Dumnezeu ai fost?
Îl cunoști pe acest om?
- Cum te numești? - Narracott.
- Soldat Alber Narracott, dle. - E un cal oarecare, Narracott
și prea grav rănit.
- Omul ăsta e în grija ta? - Da, domnule.
Nu e deloc oarecare, dle.
E calul meu.
Eu l-am crescut, în Devon.
Domnule, uitați-vă la picioarele lui.
Are 4 ciorăpei albi
e tot maro și are un semn alb aici, chiar așa.
Duceți-l înapoi.
- Haide, fiule. - Stai, nu vedeți din cauza noroiului.
Patru ciorăpei albi!
În regulă, rupeți rândurile. Plecați cu toții.
Vedeți domnule?
Nu e deloc oarecare.
Vom avea grijă de calul tău.
Îl vom îngriji cât putem de bine
îl vom trata ca pe un soldat ce este.
Mulțumesc, dle.
Domnilor!
Îmi revine sarcina să vă dau niște vești importante.
Astăzi, la ora 11,
peste 2 minute,
războiul se va sfârși.
Regele și regina vă mulțumesc pentru serviciile voastre.
Am fost victorioși,
chiar dacă cu cel mai mare preț pe care mulți dintre noi și l-ar fi putut imagina.
Când vor suna clopotele...
și o vor face în curând pentru prima oară în patru ani,
să ne amintim de frații noștri căzuți pe câmp.
Și să mulțumim Domnului pentru sfârșitul acestei lupte...
și pentru victorie.
Nu înțeleg, dle.
Numai caii ofițerilor.
Toți ceilalți cai vor fi vânduți imediat.
Asta-i o crimă odioasă, completă și nenorocită.
Este calul flăcăului, dle... din Devon.
L-a crescut de pui.
L-a dresat până în ziua în care armata a ajuns în oraș.
Nu sunt ordinele mele, sergent.
Va trebui să-l duci la piață.
Asta e tot.
Am strâns bani împreună.
E tot ce avem.
Sunt 29 de lire aici. Răscumpără-l.
- Maiorul știe? - Maiorul a dat 10.
Mamă, e cuvântul ce-l îngrijorează pe maior. Prietenul tău, în cârje de acolo,
l-a rugat chiar pe maior să spună că Joey era al său, calul unui ofițer
ca să se poată întoarce cu ceilalți.
Haide, Narracott, mișcă-te. Nu vrem să pierdem spectacolul.
Șapte lire! Șapte lire acolo!
Șapte lire! Opt lire aici!
Opt lire! Zece lire aici!
Altă oferta? Vândut.
Ești în regulă. Nimeni nu va licita 15 lire pentru un cal de rasă, caută cai de muncă.
Următorul!
Începem de la 4 lire.
Patru lire!
- Cinci lire. - Cinci lire aici!
- Altă ofertă? - Șapte lire!
Opt lire. Nouă lire!
- Nouă! - Zece lire!
Zece lire!
- Unsprezece. - Unsprezece!
Măcelarul din Cambrai.
A licitat pentru cei mai buni toată dimineața.
Lasă-mă să mă ocup eu, soldat.
Cinsprezece!
Și să-i punem capăt!
Cinsprezece lire!
Șaisprezece!
- Șaisprezece lire! - Șaptesprezece.
Douăzeci de lire de-ale voastre englezești și să fie finalul, prietene.
Douăzeci de lire!
- Douăzeci și cinci. - Douăzeci și cinci de lire!
Douăzeci și șase.
- Douăzeci și șase de lire! - Douăzeci și șapte.
- Douăzeci și opt! - Douăzeci și opt de lire!
Douăzeci și nouă!
Și treizeci!
Vreo ofertă mai mare de 30 de lire?
O sută de lire!
Și domnule, dacă licitezi împotriva mea,
îmi voi vinde haina din spate
și voi licita 110.
Și dacă licitezi din nou împotriva mea, îmi voi vinde ferma
și voi licita 1.000.
O sută de lire!
Merge, merge, s-a dus!
Domnule,
vă voi da toți banii.
Tot ce ați plătit, când ajungem în Anglia. Vă dau dublu...
Nu știi nimic despre el.
Vă înșelați domnule, știu totul.
Da, tu l-ai găsit. Am auzit că ai găsit un cal în sârmele dintre armate.
Nu, eu l-am găsit, el l-a crescut.
Când am auzit de calul minune, am călătorit trei zile
pentru că știam al cui era calul.
Al nepoatei mele.
Ea i-a salvat viața.
El era totul pentru ea.
Unde e nepoata ta?
Războiul a luat totul de la toți.
El e tot ce mi-a rămas de la ea.
Nu-ți face griji, băiete, când voi pleca.
Nici eu n-o să-mi fac nicio grijă pentru tine.
Te-am găsit, nu-i așa?
Și tu m-ai găsit pe mine.
Și amândoi...
amândoi știm că am reușit.
Haide.
Noi suntem cei norocoși.
Mereu am fost.
Am fost norocoși din ziua în care te-am întâlnit.
Domnul să fie cu dvs, domnule.
Știi ce e asta?
E a tatălui meu.
Este flamura regimentului său.
De unde aveți asta, dle?
Poți s-o iei.
Vă mulțumesc foarte mult pentru asta... dle.
Și ăsta...
Nu, nu, nu. Nu e nevoie.
Îți aparține.
Bineînțeles că asta ar fi vrut fetița mea.
Și ea era șeful.
Cum o chema?
Emilie.
Se numește Emilie.
Traducerea și adaptarea FlorinA & Dorula (c) SubTeam