Vi har avslöjanden om förra veckans angrepp på London.
Filmen är från en anonym källa.
Den visar Quentin Beck, Mysterio, strax före hans död.
Varning för skakande innehåll.
Jag drev tillbaka elementaren, men jag lämnar nog inte bron levande.
Spider-Man angrep mig. Han har en armé av Starks drönare.
Bara han själv får tydligen bli den nya Iron Man.
Vill du inleda drönarangreppet? Det blir många civila offer.
Eliminera dem allihop.
Klippet publicerades idag på den kontroversiella sajten The Daily Bugle.
Där har ni bevis för att Spider-Man är skyldig till mordet på Mysterio!
En interdimensionell krigare som gav sitt liv för oss-
-och som lär gå till historien som tidernas främsta superhjälte.
Men det är inte allt. Här kommer den stora skrällen.
Håll i er nu. Sätt er ner.
Spider-Mans riktiga namn är...
Spider-Mans namn är Peter Parker!
Men helv...
Just det, gott folk. Peter Parker.
-En 17-årig ligist... -Hon känner honom!
Är du Spider-Mans flickvän?
...är i själva verket den vidrige vigilanten Spider-Man.
Det är han!
Rör henne inte, är ni snäll.
-Är du bara en grabb? -Mördade du Mysterio?
Visa ansiktet!
Han slog mig! Spider-Man slog mig!
Folk har kallat den här pojken för "hjälte".
Jag kallar honom för "folkets fiende nummer ett".
Jag ville ju aldrig göra om det här!
-Jag ser inget när du gör så. -Förlåt.
-Vart ska vi ta vägen? -Hem till dig?
Nej, pappa skulle döda dig!
-Du sa ju att han gillade mig. -Inte nu längre.
-Hördu! -Hördu!
Hördu!
-Förlåt, är det okej? -Nej, inte direkt.
Peter!
-Vi måste sticka. Svinga mig. -Du ville ju inte. Vi kan ta tunnelbanan.
Nej!
Akta!
Det där var ännu värre.
-Gick det bra? -Ja, det är lugnt.
Kom. Förlåt!
Jag känner mig dum. Jag visste inte att du kände så.
Nej, vi hade roligt. Det var en eskapad.
Ja, men jag kan vara roligare.
-Vi ses. -När då?
Jag kollar vad det var.
-Nej, Happy! -Det är mitt jobb.
-Han kommer och går. -Peter?
-Åh nej... -Gud...! Peter?
-Vad ska jag göra? -Peter!
-Herregud. -Jag såg inget.
-Det är inte som det ser ut! -Förlåt. Men använd...
-Hej! Du måste vara MJ! -Ja, hej. Trevligt att träffas.
Har du gråtit?
Vi har gjort slut.
Du, Spider-Man!
Jag trodde du var kär, May.
-Vi snackar i köket. -Jag ska nog gå.
-Jag som tyckte ni passade så bra ihop. -Det är en fråga om gränser.
-Jag öppnar. -Nej, vi går hit.
Jag skulle gå, men...
Inte nu!
-Är du så tafatt kring sex? -Det hade inget med sex att göra.
Jag ska gå, men om du vill prata... Vad är det som låter?
Hej, Spider-Man!
-Jag snackar gärna igenom det igen. -Nej, sköt ditt, så sköter jag mitt.
Vad händer?
Låt telefonerna vara i fem minuter. Jag vill prata om ert förhållande.
Peter...
Vadå?
Är det här?
Peter Parker!
Det kanske inte är så farligt.
Spindelmarodören!
Runtom i världen pågår nu utredningar-
-om mördaren Spider-Man, alias Peter Parker-
-den klättrande krigsförbrytaren-
-som i åratal har satt skräck i hederliga newyorkbor.
Nu får staden och världen äntligen se vad han går för.
Mördare! Leve Mysterio!
Nya detaljer har framkommit om förra veckans dåd i London.
Över till underrättelsetjänstens högkvarter.
Myndigheterna har alldeles nyss bekräftat att mördardrönarna som användes i London-
-var tillverkade av Stark Industries.
-Federal polis! Öppna! -Stanna här.
Skademinimeringsenheten. Vi ska gripa Peter Parker.
Vet du vad lagen säger om grundlösa gripanden?
Vi går in.
Jag dödade inte Quentin Beck. Det var drönarna.
-Dina drönare. -Nej... Fråga Nick Fury, han var där.
-Fury har inte varit på jorden på ett år. -Va?
-Peter! -MJ!
De har inget med det här att göra!
Säg inget utan en advokat!
Jag vill ha en advokat.
-Miss Jones-Watson... -Bara Jones.
-Varför en advokat... -...om jag inte har nåt att dölja?
-Ja, betyder det... -...att jag är skyldig?
Jag kan er taktik och mina rättigheter.
Svara bara på frågorna.
Jag har läst din akt. En smart ung kvinna med framtiden för sig.
Varför riskera allt genom samröre med en vigilant som Peter Parker?
Förlåt att du har fått vänta.
Kan Ned få nåt att äta? Han har väntat länge.
Jag ber om ursäkt för det.
Jag ska inte säga nåt till dig.
Nej då, inte ett ord. Jag har bara en fråga.
När MJ sa till dig att Peter var Spider-Man...
-Vänta nu. -Vadå?
Det visste jag före MJ. Jag var hans "killen i stolen".
Jag fattar. Hälften av mina killar är "killen i stolen".
Precis! Det var jag som hjälpte honom hitta Vulture.
Det visste jag inte.
Jag hjälpte honom hacka en dräkt, att komma ut i rymden...
Du var alltså Spider-Mans främsta medbrottsling.
Jag tar tillbaka allt.
Med all respekt, och det menar jag verkligen inte-
-så kan ni inte hålla kvar oss här utan brottsmisstanke.
-Skaffa en advokat. -Ursäkta?
Vanvård av barn är ett allvarligt brott.
En pojke lämnades i er vård, och som hans vårdnadshavare-
-tillät ni inte bara att han utsatte sig för fara, utan uppmuntrade det.
-Vem gör nåt sånt? -Jag vill träffa Peter nu.
Stark Industries fann sig insnärjda i Spider-Man/Mysterio-skandalen i dag-
-när federal polis inledde en utredning om Stark-teknik på villovägar.
"Inga kommentarer."
-Den snygga bilden, åtminstone. -Vad händer?
Strålande. Tack.
Jag har goda nyheter, Peter. Anklagelserna mot dig håller inte.
-Är det säkert? -Jag visste det.
-Tack, mr Murdock! -Tack, Matt.
Ingen orsak.
Dock, mr Hogan-
-så utreder federalpolisen den försvunna tekniken.
Jag vet att ni är lojal mot mr Starks minne-
-men om ni är inblandad bör ni skaffa advokat.
Ska jag ha advokat? Det var han som... Det fanns väl inga anklagelser?
Jag säger att mitt ombud råder mig att inte svara, med respekt-
-eftersom svaret kan kompromettera... Vad är det de säger i Maffiabröder?
Lugn, så lyssnar vi på vad Matt har att säga.
Ni behöver en riktigt bra advokat.
Och du slipper åtal, Peter, men det blir mycket värre.
Folkets domstol återstår.
Mördare! Mysterio regerar!
Hur gjorde ni det där?
Jag är en riktigt bra advokat.
VI TROR PÅ MYSTERIO
Vi behöver en tryggare bostad.
Hur gör man?
Larmsystem inaktiverat.
Trevligt och tryggt.
Välkomna till själens oas.
Gillar ni Donkey Kong Jr?
Vi har Nicky från Jersey City på tråden.
All heder åt Avengers, men så här ska det inte gå till.
Captain Americas sköld på Frihetsgudinnan?
Nej, det är löjligt. Låt Frihetsgudinnan vara.
Happy...
-Har du skickat några ansökningar? -Jag skrev precis klart den till MIT.
-Och du? -Samma här.
-Tänk om vi kom in båda två, och Ned. -Ja, men då skulle vi behöva stipendier.
-Kom igen, du har poängen och betygen. -Är jag för pragmatisk?
Nej då. Jo, lite. Men jag gillar det med dig.
-Jaså? -Ja.
Vad gillar du mer?
-Din obevekliga optimism. -Ja, jag är en glaset-halvfullt-tjej.
-Jag gillar hur du är med folk. -Jag älskar folk, verkligen.
-Du gillar sport. -Jag tror att Mets vinner i år.
Vad är det som låter?
Det är Happy. May fick hans rum, så han sover här.
Jag har en knäpp fråga...
Känner du dig lite lättad av det här?
Sen jag blev biten av spindeln...
...har jag bara haft en vecka då mitt liv har känts normalt.
Eller typ normalt.
Och det var när du fick veta.
Då visste alla som jag ville skulle veta om det. Det var perfekt.
Men nu vet alla, och...
...jag är världens mest kända människa.
Och fortfarande pank.
Jag ser fram emot att ses i morgon.
Jag med.
Det räcker.
Ni gillar varandra, det vet vi redan. Lägg på. Jag behöver mina åtta timmar.
-Har du lyssnat hela tiden? -Hej, Happy.
-Inte frivilligt. -MJ hälsar.
Det är terminens första dag för Midtown Highs mest berömda sistaårselev:
Peter Parker! På dem, tiger!
Eller ska det vara "spindel"?
Folksamlingen utanför Midtown har vuxit hela förmiddagen.
Det verkar vara en jämn fördelning mellan Spider-Man-anhängare och motståndare.
MJ!
Vi älskar dig, MJ!
MJ! Ska du föda hans spindelungar?
Backa! Backa!
Han är en mördare, MJ!
Var med på en TikTok, Peter.
Mysterio regerar!
Gör en volt!
-Pussa MJ! -Lägg av!
-Vem är du? -Ned Leeds, Spider-Mans...
Jag är Peters bästa vän. Bråkar ni med honom, bråkar ni med Flash Thompson.
Läs om vår inspirerande vänskap i min nya book Flashpoint.
En spindel, två hjärtan, en miljon galna minnen. Läs den.
-Gå! -Vi ses därinne.
Följ Midtown News hela året när vi bevakar Peters största strid hittills:
Högskoleantagningen.
Peter, vi vill hälsa dig välkommen tillbaka till Midtown High-
-där vi fostrar hjältar.
-Eller mördare. -Lägg av.
-Det är en ära att tjäna er, sir. -Nej, för Mysterio hade rätt.
Sluta. Det räcker.
Några elever har gjort i ordning det här.
-Nej, det gjorde du. -Jag hjälpte till lite.
Jag försökte hejda dig, men du envisades. Det där är hans verk.
Jag hoppas ni har tid att ta en titt.
Välj själv om du vill gå eller svinga dig fram i korridorerna.
-Eller krypa i taket. -Vi vet att du kan.
Jag ska bara...
-Jag vet vad du gjorde. -Sluta, det är pinsamt.
Han har konspirationsdille.
Kan vi vara häruppe hela dagen? Det är galet där nere.
Den här var bra.
"Parker tros ha utnyttjat hanspindelns förmåga att hypnotisera honor-
-för att snärja Jones-Watson i sin personkult."
Sluta.
Ja, spindelherre.
Äntligen lite avskildhet. Det är galet därnere.
Jag tänkte att när vi kommer in på MIT, så kan vi bo ihop.
-Visst. -Gärna för mig.
-Det där är vi. -Ja.
Minus frisbeen. Och leendena.
MIT är så klart drömmen.
Men om vi synkar våra andrahandsval kan vi åtminstone vara i Boston ihop.
Jag kan vara Spider-Man där, för de har ju brottslighet i Boston.
-Ja. -Grymt mycket.
Det blir en nystart.
Vad är det?
Det är bara om att man utgår från att man blir besviken-
-så behöver man inte bli besviken.
Kom igen.
Det blir en nystart, för oss tre tillsammans.
Ja, du har rätt. En nystart.
Nystart.
Det första har kommit!
Ingen fara. Det var ett andrahandsval.
Peter!
Inte?
Det sista.
MIT?
Okej. Beredda?
Jag bad dig ta bort Halloweenpyntet, Jones.
Det var faktiskt Sasha.
Bjäbba inte emot, gör det bara.
Visst.
-Jag tror jag ska spy. -Låt bli, för jag får torka upp det.
-Det är vår enda chans. Allt eller inget. -Ryck upp dig.
Beredda? På tre.
Ett, två, tre.
Nej.
Och du?
"På grund av rådande kontrovers kan vi inte behandla din ansökan."
Det är orättvist.
Det är helt orättvist. Jag har inte gjort nåt fel.
Ni har definitivt inte gjort nåt fel.
Förvänta dig besvikelse så blir du aldrig besviken.
No sleep till...
...Boston!
-Kom ni inte in? -Nej, för vi är Spider-Mans vänner.
Jag måste kila.
De ska ha en träff för nyantagna...
Beklagar.
Vad gör du, Jones? Fortsätt jobba.
Ja, jag kommer.
Vet ni vad?
Jag ångrar ingenting.
Inte jag heller.
Fast jag måste visa mina föräldrar brevet.
Hej.
Hej...?
Jag är...
Världens mest kända människa. Jag vet.
Wong. Undvik att halka, vi har ingen ansvarsförsäkring.
Ska ni ha julfest?
Nej, en av portalerna leder till Sibirien. En snöstorm blåste in.
Nån hade glömt den månatliga besvärjelsen för att hålla portalerna låsta.
Ja, han glömde att jag har ett upphöjt ämbete nu.
-"Upphöjt ämbete"? -Övermagiker är ett upphöjt ämbete, ja.
Är inte ni övermagikern?
Han norpade titeln på en formalitet när jag var borta i blippen.
Gratulerar.
-Hade jag varit här... -..skulle huset ha brunnit ner.
Vem sa åt er att sluta skotta?
Vad förskaffar mig den äran, Peter?
Ja, förlåt att jag stör, sir...
Vi har räddat halva universum ihop, du behöver knappast säga "sir".
-Okej, Stephen... -Konstigt, men låt gå.
När Mysterio röjde min identitet blev mitt liv uppochnervänt.
Jag vet inte om det funkar, men jag undrar...
...om du kanske kan resa tillbaka i tiden och få det ogjort?
Vi äventyrade rumtidens stabilitet för att rädda oräkneliga liv.
Vill du göra om det för att ditt liv är rörigt?
Det handlar inte bara om mig. Det är flera som far illa.
Faster May, Happy, min bästa vän, min flickvän...
Deras framtid är förstörd bara för att de känner mig. De har inte gjort nåt fel.
Beklagar verkligen, men-
-även om jag ville så har jag inte Tidsstenen längre.
Nej, just det.
Förlåt om jag tog upp din tid i onödan.
-Det gjorde du inte. -Glöm det här.
Det kommer han att göra. Han är bra på att glömma.
-Det är faktiskt en bra idé, Wong. -Vadå?
-Kof-Kols runor. -Kof-Kols runor?
Vanlig glömskemagi. Tiden förblir orörd, men folk glömmer att du är Spider-Man.
-Allvarligt? Det vore... -Nej.
Trollformeln rör sig i gränslandet mellan det kända och det okända. Den är farlig.
Vi har använt den till trivialare saker. Minns du fullmånefesten i Kamar-Taj?
-Nej. -Exakt.
Kom igen, Wong. Har han inte haft det tufft nog?
Håll mig utanför det här.
Okej.
Var är vi nånstans?
Helgedomen är byggd där de kosmiska energiflödena sammanstrålar.
Vi var inte de första att hitta hit. De här väggarna är tusentals år gamla.
De spelade in ett avsnitt av The Equalizer här på 80-talet.
Jag uppskattar verkligen att ni gör det här för mig, sir.
Ingen orsak.
-Och kalla mig inte "sir". -Just det. Förlåt.
-Är du redo? -Jag är redo.
Det var trevligt att lära känna dig, Spider-Man.
Ursäkta?
Alla kommer att glömma att Peter Parker är Spider-Man, jag inräknad.
Alla? Kan inte några få minnas?
Det funkar inte så. Det är svårt och farligt att ändra trollformeln mitt i.
Glömmer min flickvän allt vi har gjort? Kommer hon ens att vara min flickvän?
Var hon ihop med dig för att du är Spider-Man?
-Jag hoppas inte det. -Okej då...
Alla glömmer att du är Spider-Man, förutom din flickvän.
Tack så mycket.
Herregud, Ned... Ned!
-Vad är en "ned"? -Min bästa vän. Han måste veta.
Okej, nu slutar vi att ändra parametrarna medan jag utför trollformeln.
Ja, jag lovar.
-Faster May måste ju veta! -Sluta mixtra med trollformeln.
Det blev jättekrångligt när hon fick veta. Jag fixar nog inte det igen.
-Faster May? -Ja.
Tack.
-Happy? -Nej, jag är inte glad.
Nej, Harold "Happy" Hogan. Han jobbade med Tony och sen blev han ihop med...
Kan du sluta prata?
Alla som visste att jag var Spider-Man förut borde veta!
-Funkade det? -Nej.
-Du ändrade min trollformel sex gånger. -Fem.
Du ändrade min trollformel! Det gör man inte. Därför löpte den amok.
Jag fick avbryta. Det kunde ha blivit katastrofalt.
-Stephen, förlåt... -Du säger "sir".
Förlåt, sir.
Efter allt vi har genomlevt glömmer jag ibland hur ung du är.
Problemet är inte Mysterio, utan att du försöker leva två skilda liv.
Ju längre du gör det, desto farligare blir det.
Det är synd att du och dina vänner inte kommer in på college-
-men om du har fått avslag och inte kan övertala dem att ändra sig-
-så finns det inget mer att göra.
När du säger "övertala", menar du då att jag kunde ha ringt?
-Ja. -Kunde jag göra det?
-Har du inte ringt? -Jag fick brevet och bara antog...
Förlåt, men menar du att du inte ens försökte prata med dem-
-innan du bad mig hjärntvätta hela mänskligheten?
När du formulerar det så...
Kom igen, svara.
Vad är det? Jag är upptagen.
-Var är MIT-träffen, Flash? -Hurså?
Jag behöver prata med nån. Jag försöker få in Ned och MJ.
Vad får jag ut av det? Jag har mycket på spel här.
Okej, jag...
...svingar dig till skolan i en vecka?
En månad.
-En vecka. -Två veckor.
-Snälla Flash. -Du vet vad jag vill.
Jag säger till alla att du är min bästa vän. Snälla, hjälp mig.
De har en biträdande rektor, prata med henne.
-Var är hon? -Hon har åkt.
-Vart? -Till flygplatsen.
Starknätverket otillgängligt.
HÄR ÄR HON
Ansiktsigenkänning otillgänglig.
Hej.
Jag ser er.
-Det är Peter Parker. -Mamma...
Okej...
Ja?
-Hej, jag heter Peter Parker. -Du står mitt i gatan.
Förlåt, jag behöver prata med er. Jag vet att ni är på väg till flygplatsen.
MJ Watson och Ned Leeds är de smartaste jag nånsin träffat.
Jag var dum som lät dem hjälpa mig, fast annars hade miljontals människor dött.
Snälla, låt inte MIT vara lika dumt.
-Är MIT dumt? -Nej, låt inte MIT vara dumt.
Alltså, som en dummare version av mig som inte hade låtit dem hjälpa mig.
Det där hade du inte övat på, va?
Det jag försöker säga är...
Varför springer du?
Herregud.
Gå ut ur bilen.
Bort från bron!
Dörren är låst!
Hej, Peter.
-Hej... Känner jag dig? -Vad har du gjort med min maskin?
Vad menar du? Vilken maskin?
Solens kraft, i min handflata. Den är borta.
Om du slutar slå sönder bilar så kan jag hjälpa dig att hitta din maskin.
Vill du leka?
Ta emot!
Nu är ni i säkerhet. Spring härifrån.
Tror du att din nya dräkt kan rädda dig?
Jag borde ha dödat din tjej när jag hade chansen.
Vad sa du?
Vi har visst fått konkurrens.
Peter! Hjälp!
Ingen fara, jag kommer!
Peter!
Var bara lugn, ta ett djupt andetag. Är du okej?
Nej!
Jag lovar att jag har situationen under kontroll.
Dräkten skadad.
Nanoteknik...
Du har överträffat dig själv, Peter.
Jag har underskattat dig.
Men nu dör du.
Du är inte Peter Parker.
Jag är så förvirrad nu.
Vad händer?
Ny enhet upptäckt.
Parkopplar.
Ni lyder inte honom. Ni lyder mig.
Kolla.
Hallå!
Lyssna på mig!
Inte på honom, på mig!
Är du oskadd? Du hinner fortfarande med flyget.
Peter...
Du är en hjälte.
Alltså, jag...
Jag ska prata med intagningen om dina vänner, och om dig.
Men det här handlar inte om mig.
Jag ska prata med dem om dina vänner och dig, okej?
På riktigt?
Om ni sköter er kanske ni har en chans.
Håll den här. Jag ska snacka med honom.
Hördu! Kom hit!
Så där gör man inte.
Hördu! Så länge du försöker döda mig-
-är det jag som kontrollerar hela den här tentakelsituationen.
Vem är du? Och vad...?
Nej...
Osborn?
Doctor...?
Var försiktig med vad du önskar dig, Parker.
Släpp ut mig!
Vad är det som händer?
Trollformeln du sabbade, som skulle få alla att glömma att du är Spider-Man-
-drar hit alla som vet att Peter Parker är Spider-Man, från alla universum.
-Från alla universum? -Vem är du? Var är jag?
Vi ska nog hålla avstånd, för multiversum är nåt vi vet skrämmande lite om.
-Finns multiversum? -Det här borde vara omöjligt.
-Men du avbröt väl trollformeln? -Tyglade den, men några slank igenom.
Jag märkte av en främmande närvaro. Jag följde den till kloakerna-
-och hittade den där slemmiga gröna rackaren.
"Trollformel", som i magi?
Har jag hamnat på ett barnkalas? Vem är den där clownen?
Kolla nu.
Känner du en Peter Parker som är Spider-Man?
Ja.
-Är det han? -ej.
Ser du?
Okej, så här ska vi göra. Jag vet inte hur många besökare vi har...
Jag såg en till på bron, en flygande grön tomtenisse.
Han låter festlig, börja med honom. Fånga in dem och ta hit dem-
-medan jag listar ut hur jag ska skicka hem dem innan de förstör verklighetsväven-
-eller viktigare, innan Wong får veta.
-Doctor Strange... -Vad är det?
Vi har fått en ny chans att komma in på MIT.
Om skolan ser mig slåss mot knäppa monster...
-Passa dig! -Förlåt.
Pratar du fortfarande om college?
-Vad gjorde du nu? -Det här.
Du kan inte bara...
-Hur gjorde du det där? -Många barnkalas.
Hördu...
Ett skott skickar hit dem. Varsågod. Sätt fart.
Sir...
Vad är det nu?
Jag vet att det här är mitt fel och jag ska lösa det, men jag behöver hjälp.
Jag fattar inte att jag är i Sanctum Sanctorum!
Inte jag heller.
Hur märkte du att du kan trolla?
Mormor säger att det ligger i släkten och ibland pirrar det i händerna...
-Prata med en läkare. -Peter!
Förlåt för att jag drog in er, men ni måste hjälpa mig.
Be inte om ursäkt. Du fixade en ny chans hos MIT.
Hur kom skurkarna hit?
Han sumpade en trollformel som skulle få in er på college.
-Du räddade väl den där rektorn? -Var det magi?
Nej, det hände sen. Men nu fokuserar vi på det som är bra.
Nej, vi fokuserar på det som är dåligt.
Ni har hittills hittat noll multiversuminkräktare-
-så fram med telefonerna, finkamma nätet och Scooby-Dooa den här skiten.
Ska du säga vad vi ska göra, när det var din trollformel som misslyckades-
-vilket innebär att det här är ditt fel?
Jag kan också några magiska ord, till exempel "snälla".
Snälla, Scooby-Dooa den här skiten.
Ni kan vara i källarvalvet.
"Källarvalvet"?
Fett.
-Det där med magin... -Det är lugnt.
-Menar du det? -Ja, du försökte ju lösa allt.
Men nästa gång kan du väl ta det med oss först-
-när du tänker göra nåt som kan paja hela universum-
-så kan vi hjälpas åt eller typ bolla lite idéer?
Visst.
Ned?
Jag bryr mig inte. Det är ingen stor grej.
En tortyrställning!
Det är en pilatesmaskin.
-Det där är... -Kryptan.
Vi hittar resten, du zappar dem och Doctor Magic skickar hem dem.
Sen när vi kommer in på MIT bjuder jag på torra donuts.
Nu fångar vi multiversummän.
Hallå! Vilka i helvete är det där?
-Mina vänner, MJ och Ned. -Nej.
-Förlåt, vad var det du hette? -Dr Otto Octavius.
-Allvarligt, vad heter du? -Är det där en dinosaurie?!
BOJOR AKTIVERADE NANODRÄKT AVSTÄNGD
HANDSPRIT
SKÄGGMALL
Om det inte går bort, kom förbi härbärget.
Nej, May. Vi måste hitta dem först.
Kom förbi sen efter uppdraget, då. Vi delar ut konserver.
-Ja, kanske det. -Jag har hittat en!
Jag måste lägga på.
Ni kan ta killen ur stolen, men aldrig stolen ur killen.
Var har du hittat?
En avvikelse vid en militär forskningsanläggning utanför stan.
Vittnen har sett ett flygande monster.
-Det måste vara han jag såg på bron. -Omöjligt.
Du känner honom. Du sa hans namn på bron.
Norman Osborn, lysande vetenskapsman och militärforskare.
-Men han blev för girig. -Vad hände?
Dina frågor tröttar ut oss, pojke!
Okej...
Jag måste iväg. Vart ska jag?
-Det kan inte vara han. -Varför inte?
Norman Osborn dog för flera år sen.
Så antingen var det nån annan vi såg...
...eller så flyger du ut i mörkret för att slåss mot ett spöke.
Ha uppsikt över träden. Vi vet inte var han är.
Hur fixar du det här utan att spy?
-Såg ni det där? -Nej...
Det är väldigt mörkt.
Okej, okej, okej...
-Vad händer? -Vad är det, Peter?
Är det pirrgrejen? Pirrar det?
-Ser ni det här? -Ja.
-Osborn? -Nej, han var grön. Den här är blå.
Du råkar inte komma från ett annat universum?
Vad gör han?
-Han verkar ladda sig. -Jag gillar inte det här. Näta honom.
Vänster! Vänster!
Nej, höger! Han menar höger!
Det där hjälper inte!
Nej, vad hände? Peter?
Det är jag, Peter. Flint Marko. Minns du mig?
-Jag är Peter, men inte din Peter. -"Inte min Peter"? Vad är det frågan om?
Jag ska förklara, men hjälp mig att stoppa honom först.
Omringa honom, så drar jag ur kontakten.
Sätt igång!
Jag kan inte hålla honom länge till.
Nu så...!
En annan Peter... Skumt.
Tack.
-Förlåt. -Ingen fara.
Jag har fått tillbaka min kropp.
Jo... Det här låter nog konstigt, men det här är inte ert universum.
-Ett annat universum? -Ja?
Då var det det jag kände. Elen känns annorlunda.
Jag gillar det.
Lugn, polarn.
Det är mitt fel att ni är här.
I det här universumet eller i skogen? Jag hatar skogen.
I universumet, sir.
Tänker ni stå där och låtsas som om jag inte var naken?
-Jag tänker det. -Nej...
-Vad gjorde du med honom? -Det är ingen fara.
Dödade du honom?
-Jag kan förklara. Snälla, lita på mig. -Det gör jag inte. Jag känner inte dig.
Vad är det här?
Du valde fel sida.
Connors?
Känner du den där besten?
Han är ingen best, han är människa.
De är från samma universum.
Dr Curt Connors. Han var forskare på Oscorp när jag jobbade där.
En lysande vetenskapsman, tills han förvandlade sig till ödla.
Sen försökte han förvandla hela stan. Det var galet.
Det var inte galet, Max. Det var nästa steg i evolutionen.
-Dinosauren pratar! -Ödlan.
Men vad har hänt med dig?
Som jag minns det hade du dåliga tänder, glasögon och överkammad flint.
Har du fått en ny look?
Jag kan ge dig en helt ny look, vet du.
-Som ödla? -Exakt!
Kan ni hålla käft? Var är vi?
-Det är komplicerat. -I en trollkarls fängelsehåla.
Det går inte att släta över, det är en trollkarls fängelsehåla.
Behåll magin för er själva. Jag vill smaka på den nya energin igen.
Peter!
Har ni fått över dem till er, en elkille och en sandkille?
Ja, de är här, inlåsta.
Perfekt. Jag stannar och försöker reparera skadorna så att jag inte får skulden igen.
Okej.
Jag skulle inte klara det här utan dig. Tack.
Självklart.
Fråga om det här är ett trädmonster eller en forskare som blivit ett träd.
Det är bara ett träd.
Bara ett träd.
Vekling! Vi har en ny värld att erövra.
-Du gör mig spyfärdig. -Snälla, låt mig vara.
Du gömmer dig i skuggorna, gömmer dig från ditt sanna jag.
Nej!
Du kan inte fly från dig själv.
-Hej, May. -Hej, Peter.
Jag är på jobbet. En av dem du letar efter kom precis in.
MYSTERIO HADE RÄTT
May! Var är May?
Tack.
May!
Här är han ju.
Norman, det här är min brorson.
Norman Osborn? Jag trodde att du var...
Jag såg Spider-Man i reklamen för det här stället.
Jag tänkte att han kunde hjälpa mig. Men du är inte han.
-Vill du ha Spider-Mans hjälp? -Han bara gick in.
Jag visste inte vart jag skulle ta vägen. Nån annan bor i mitt hem.
Oscorp finns inte.
Min son...
Ibland är jag inte mig själv.
Jag blir...nån annan.
-När han tar över minns jag inget. -Vem?
Och nu är jag här, i den här stan. Jag vet inte vad som händer med mig.
-Det är ingen fara. -Jag förstår ingenting.
Han är vilsen.
Och inte bara i kosmos, utan i sinnet.
-Är alla så där? -Ja.
Alla har psykiska eller fysiska problem.
Han behöver hjälp, kanske behöver de alla det.
Du menar väl inte...? Det här är inte mitt problem.
Inte ditt problem?
De har bättre chans att få hjälp där de kom från.
Att skicka hem dem är det bästa vi kan göra för dem.
För dem eller för dig själv?
Se dig omkring. Det här är det vi gör. Vi hjälper människor.
Det är bäst för dem. Lita på mig.
Faktum kvarstår, Spider-Man är farlig.
Vi är tillbaka efter ett kort meddelande från Daily Bugles kosttillskott-
-den enda andra dagliga dos du behöver.
Sändning avslutad.
Ja?
Jag skuggar honom. Han är med sin faster och en okänd man.
-Är du säker? -De lämnar härbärget nu.
Tappa inte bort honom.
Tack, May. Hoppas vi ses igen.
Han litar på dig. Det gör jag med.
Tack för att du tvättade dräkten.
Vi ses.
-Det här är mr Osborn. -"Doktor."
Förlåt, dr Osborn. Det här är mina vänner Ned och MJ.
Mary Jane?
Michelle Jones, faktiskt.
Fascinerande.
Tror du det finns fler Ned Leeds?
Octavius?
Osborn?
-Vad har hänt med dig? -Med mig?
-Det är du som är ett vandrande lik. -Vad menar du?
Du dog, Norman.
-För flera år sen. -Du är galen.
Vilket ställe...
Vad pratar du om? Han står ju där, han är inte...
Död. De dog båda två, i strid mot Spider-Man.
De pratade inte om annat på nyheterna.
Green Goblin, spetsad på brädan du flög omkring på.
Och ett par år senare drunknade du, Doc Ock, i floden med din maskin.
Struntprat.
Spider-Man försökte stoppa min fusionsreaktor.
Så jag stoppade honom.
Jag hade honom i strupgrepp, och sen...
Sen var jag här.
Jag höll på att ge Spider-Man storstryk, fråga honom själv.
Sen orsakade han en överbelastning. Jag var inkopplad, sög åt mig data-
-och skulle just bli till ren energi, när...
När...
Jäklar. Jag höll på att dö.
Max, vet du om jag dör?
-Fint, en till. -Vänta, Strange. Han är inte farlig.
Det är ingen fara.
Vad är det där?
En urgammal relik, La macchina di Kadavus.
Jag har din misslyckade trollformel i den. När jag genomför en ritual-
-reverseras den och det här gänget skickas hem till sina universum.
-Och sen dör vi? -Då står jag över.
Släpp ut mig! Peter!
-Vi kan inte skicka hem dem, inte än. -Varför inte?
-Några av dem skulle dö. -Det är deras öde, Parker.
Var inte hjärtlös, Strange.
I multiversums stora ekvation-
-väger deras offer oändligt mycket tyngre än deras liv.
Jag är ledsen.
Dör de, så dör de.
Peter!
Låt bli.
-Vad gör du?! -Ut, Peter!
Det här är skälet till att jag inte har barn.
-Ge mig skrinet. -Nej.
Herregud, jag är död!
Du är inte död, bara avskild från din materiella form.
Min materiella... Va?
Hur gör du det där?
-Ingen aning. -Du borde inte kunna göra så.
Det känns fantastiskt.
Det där var otroligt häftigt, men gör aldrig om det.
Släpp!
-Vad är det här? -Spegeldimensionen. Här bestämmer jag.
-Snälla, kan vi inte prata om det här? -Förstår du inte?
I multiversum finns det oändligt många som vet att Peter Parker är Spider-Man.
Om trollformeln slipper ut kommer alla hit.
Jag fattar det, men vi kan inte skicka dem i döden.
Du kan inte ändra på deras öde, lika lite som du kan ändra på vilka de är.
Men tänk om det går, tänk vi kan ändra deras öde.
Vad gör du?
Jag tänker inte ge dig...
Ge mig den där!
Vänta, är det en Arkimedes spiral?
Är Spegeldimensionen bara geometri? Geometri kan du.
Radien i kvadrat genom pi... Punkter längs med kurvan...
Det är över, Parker. Jag hämtar dig när det är gjort.
Du, Strange...
Vet du vad som är häftigare än magi?
Matematik.
Gör det inte.
Aj...
Förlåt, men...
...jag måste försöka.
-Vad hände? -Jag vann mot Doctor Strange!
Jag tog hans ringgrej.
Jag svingade mig fram i stan och flög igenom en stor spegel...
-Var är han? -Han är fast där. Jag vet inte hur länge.
Varför lät du oss inte bara dö?
Han är inte sån.
Jag tror jag kan hjälpa er.
Om jag fixar till det här kanske ni inte dör mot Spider-Man när ni kommer hem.
-"Fixar"? -Vi har avancerad teknologi...
Jag kan hjälpa till. Jag är ändå något av en vetenskapsman.
Octavius vet vad jag kan göra.
"Fixa", som en hund? Jag vägrar.
Jag kan inte lova nånting men ni får åtminstone en chans när ni kommer hem.
En andra chans. Är det inte värt ett försök?
Tro mig, Peter.
När man försöker "fixa" folk får det alltid konsekvenser.
Du måste inte vara med. Jag visste inte att du kunde prata.
Men om du stannar här får du med trollkarlen att göra.
Följa med eller dö, alltså? Inte mycket till val.
Jag vill bara hem.
Jag vill inte bli dödad av nån som är klädd som Dungeons & Dragons.
Så vad är planen?
Jag har allt under kontroll.
Vad gör vi med den här grejen?
-Vi får förvara den på en säker plats. -Ja, ni tar den.
Om det blir fel messar jag. Då trycker du här, så är det över.
-Nej, vi följer med dig. -Det är för farligt.
-Vi gör det här tillsammans. -Ja, men det går inte om ni är i fara.
Snälla MJ, ta den.
Snälla.
-Okej. -Tack.
Men om jag inte hör nåt från dig trycker jag på knappen.
-Visst. -Det gör jag!
-Vi tror dig, Michelle. -Det där kan inte vara hans tjej.
-Hon gör det. -Absolut, det gör hon.
Okej...
-Vi ses. -Var försiktig.
Okej.
-Var försiktig. -Du med.
Jaha...
Vilka ska med?
Jag är på.
Men om det inte funkar...
...steker jag dig.
Var är Connors?
-Han ville vänta i bilen. -Okej.
Larmsystem inaktiverat.
May... Det känns fel att använda Happys lägenhet så här.
Han får smälta det.
Motståndet mot renoveringen av Frihetsgudinnan...
Hoppsan.
Är det här din plan?
Inget labb? Ingen anläggning? Ska miraklen ske i en bostadsrätt?
Ska du mikra fram ett botemedel med frysburritos?
-Jag tar gärna en burrito. -Han kommer att ta livet av oss.
Det hoppas jag inte.
-Vi börjar med dig. -Jag behöver inte fixas, sa jag.
Jag behöver inte fixas!
Inte av nån tonåring som tror att lösningen finns i en ungkarlslya.
Han har nånting därinne. Jag känner av energin.
-Vad är det där? -En fabrikator.
Den kan analysera, utforma och bygga i princip vad som helst.
Jag trodde det var ett trasigt solarium.
Ser man på...
Han tar livet av oss.
Vad händer därinne?
Chippet i Docs nacke ska skydda hans hjärna-
-från AI-systemet som styr tentaklerna, men som du ser...
...är chippet trasigt, så nu är det tentaklerna som styr honom.
Det förklarar hans dåliga humör.
BOJOR AKTIVERADE NANODRÄKT AVSTÄNGD
Törstig?
Ja, jag är faktiskt törstig.
Söt-eller saltvatten?
Eftersom du är bläckfisk.
Va?
Sötvatten, då.
Tänk allt man skulle kunna göra här...
-I lägenheten? -Ja, jag älskar den öppna planlösningen.
Nej, jag menar i den här världen.
Jag trivs med den jag är här.
Och med all den där kraften...
...skulle jag kunna bli mycket mer. Varför följde du med?
Jag har en dotter som jag vill träffa.
Men han skickar inte hem nån innan han är klar med sitt NO-projekt därinne.
-Litar du på honom? -Jag litar inte på nån.
Hur blev du sån där?
På min arbetsplats experimenterade man med ström genererad av levande organismer.
Jag föll ner i en tank med elektriska ålar.
Du skämtar. Jag föll ner i en partikelaccelerator.
Jäklar... Man får se sig för var man ramlar.
Anmärkningsvärd...
Både tekniken och du.
Om du behöver ett jobb efter det här-
-och kan tänka dig att pendla till ett annat universum...
Det gick.
Det gick!
-Jag lyckades. Hissa upp honom. -Visst.
Förlåt, Doc.
Tar förnedringen aldrig slut?
Håll ditt lilla NO-projekt borta från mig!
-Lugn, det fungerar. -Säger dåren som blev ett monster!
Sluta röra på huvudet. Var stilla.
Du skulle bara våga!
När jag kommer loss ska jag slita dig...
Doc?
Dr Octav...
Vad tyst det är.
Rösterna i mitt huvud...
Jag hade nästan glömt hur det var.
Otto.
Ja, Norman.
Det är jag.
Ser man på.
Tack, kära vän. Verkligen.
Ingen orsak.
Hur kan jag hjälpa dig?
Peter här, lämna ett meddelande.
Det är Happy. Jag kollade dörrkameran. Vad är det där för några?
Har du en cyborg i min lägenhet? Och en man av lera? Ring mig.
Hur känns det, Norman?
Snart är du hel igen.
Ingen mörk halva.
Bara du.
Bara jag.
Okej...
Den ska sitta här.
Nu ska den absorbera ström.
Jag kollar till den strax, men håll ett öga på lamporna.
När de är gröna är all elektricitet i din kropp borta.
Eller inte all. Hjärnan och nervsystemet behöver ju elektricitet för att fungera...
Jag vet inte varför jag förklarar elektricitet för dig.
-Får jag fråga en sak? -Visst.
Är det ditt lego?
Jag måste gå. Jag kommer strax.
-Det känns fel. -Vad menar du?
-Jag gillar inte det här. -Låt den vara.
Ju snabbare ni gör det, desto snabbare kommer vi hem.
-Nå, var är han? -Därinne.
Och vi är härute. Du fick ju inte släppa honom med blicken.
Jag vill ha komprometterande bilder på Spider-Man. Polisen är på väg hit.
-Nu börjar det. -Snart kryllar det av poliser här.
Peter?
Vad är det?
Jag vet inte.
May?
Vad är det, Peter?
Vad händer?
Varför ser du på mig så där?
Fiffig sak, det där spindelsinnet.
-Norman? -Norman har fått ledigt, vännen.
-Vad fan? -Goblin...
"Ingen mer mörk halva"? Trodde du att jag skulle tillåta det?
Att du skulle få frånta mig min makt-
-bara för att du är blind för vad äkta makt innebär?
-Du känner inte mig. -Inte?
Jag såg hur hon snärjde dig i sitt moraliska kall.
Vi behöver inte bli räddade av dig. Vi behöver inte fixas!
Det här är inga förbannelser.
Det är gåvor.
-Nej, Norman. -Tyst, knähund.
Du vet inte vad du pratar om.
Jag har iakttagit dig inifrån Normans ynkliga ögon.
Du kämpar för att få allt du vill ha-
-medan världen försöker tvinga dig att välja.
Gudar behöver inte välja.
-Vi tar. -Spring, May.
Herregud.
-Vad har du gjort? -Jag föredrog dig förut.
Där uppe! Där! Det är han från bron!
Såg du det där?
Nehej, du!
Stark nog att få allt.
För svag för att ta det!
Nu har jag dig.
Jag sa att det skulle få konsekvenser.
Din svaghet, Peter, är din moral.
Den kväver dig. Känner du inte det?
Det funkade inte.
Norman hade rätt.
Han fick den av dig, den patetiska smittan!
Du försökte fixa mig.
Gå, May.
Nu ska jag fixa dig.
Spring, snälla.
May!
Peter, Peter, Peter...
Allt gott straffar sig i längden.
Du kan tacka mig sen.
-May? -Peter...
Jag är här.
May... Jag är här.
Är du oskadd?
Vad hände?
-Ingen fara. Visst? -Nej, jag drattade omkull, bara.
Jag tror jag har brutit revbenen.
Det här är mitt fel. Jag borde ha gjort som Strange sa och skickat tillbaka dem.
Du gjorde det rätta.
De hade dött. Du gjorde det rätta.
Det är inte mitt ansvar, May.
Det där som Norman sa, om mitt moraliska kall? Nej.
-Nej, May... -Hör på, Peter.
Du har en gåva.
Du har makt.
Och med stor makt måste stort ansvar följa.
Jag vet.
-Nu sticker vi härifrån. -Okej.
Jag ska bara hämta...
Vad hände? Hur mår du?
Vad hände?
Jag behöver bara...hämta andan.
Okej, hämta andan du. Jag är här. Ta det lugnt.
Hämta andan, så tar vi dig till en läkare sen.
Är allt bra?
Hjälp! Vi behöver en ambulans!
-Vad har hänt? -Inget har hänt.
Det går bra.
-Jag ska bara hämta andan. -Jag är här.
Det går bra.
Det är vi två.
May?
Snälla, se på mig.
May.
May!
Vad håller du på med? Snälla, vakna nu och prata med mig.
Kom ut ur bilen!
Släpp mig!
Peter! Fly!
Det är vi två.
Förlåt, May. Förlåt.
Kom ut med händerna i luften, Parker!
Kom ut, annars skjuter vi!
Fly!
In!
En tragedi.
Vad mer kan jag säga?
Vad mer behöver sägas?
Skadan, förstörelsen...
Ni har sett den med era egna ögon.
När ska människor vakna och inse-
-att i Spider-Mans spår följer kaos och katastrofer?
Allt Spider-Man rör vid rasar samman.
Och vi, de oskyldiga, får ta hand om bråten.
Jag heter J. Jonah Jameson.
God natt och Gud vare med oss.
Enligt uppgift ska många ha skadats.
Åtminstone en person har dödats.
Fortfarande ingenting?
Nej.
Jag trycker.
-Va? Nej... -Han bad mig vänta, men jag gör det.
Jag önskar att vi fick träffa honom.
-Ned... -Ja?
-Gör så där igen. -Ja.
Jag önskar att vi fick träffa honom.
Okej...
Jag önskar att vi fick träffa Peter.
Ja, jag är magisk.
Är det han?
Det måste det vara.
-Peter! -Peter!
Hej. Hej...
Nej, det är ingen fara. Jag är snäll.
Okej...
Vem fan är du?
-Jag är Peter Parker. -Omöjligt.
Jag är Spider-Man i min värld, men i går, så...
...var jag här.
Strängteori, andra dimensioner...
...och materiaförflyttning. Är det på riktigt?
-Ja. -Jag visste det!
Det måste bero på trollformeln.
-"Trollformeln", som i magi? -Nej, ingen trollformel.
-Finns magi på riktigt här också? -Tyst, Ned.
-Inte "på riktigt". Det finns magiker... -Sluta prata.
Sluta.
Bevisa att du är Peter Parker.
Jag har inget leg. Det sabbar liksom grejen med hemlig identitet.
-Vad gör du? -Kollar om du har pirret.
Ja, men inte för bröd. Sluta kasta bröd.
Du hyser djup misstro, och det har jag respekt för.
-Kryp runt. -"Kryp runt"?
-Ja. -Nej.
-Jo, kryp runt. -Varför?
-Det där räcker inte. -Jo, det räcker gott.
-Hur hänger jag annars i taket? -Gör det.
Min lola undrar om du kan ta bort spindelnätet.
-När du ändå är där uppe. -Visst.
Tack.
-Räcker det? -Tills vidare.
Jag öppnade en portal till fel Peter Parker.
Du får fortsätta tills vi har den rätta. -Inget illa ment.
Okej, kör.
-Hitta Peter Parker. -Vad har han på handen?
Hitta Peter Parker.
Hitta Peter Parker!
Det blev bara nån snubbe.
Hej.
Hoppas det går bra, jag gick bara igenom den här...
Den stängdes.
Du är Peter.
Ja, Peter Parker.
Jag har sett er...
Hej.
Vänta, det där är inte er vän.
-Varför sa du inte att du är Spider-Man? -Det är inget jag brukar skylta med.
Det sabbar liksom grejen med hemlig identitet.
Det sa ju jag.
Lola vill att ni tar bort era spindelnät.
-Förlåt. -Givetvis.
Jag går och lägger mig.
-God natt, lola. -God natt, Neds lola.
Det låter kanske konstigt-
-men jag har försökt hitta er vän sen jag kom hit.
Jag har en känsla av...
-...att han behöver min hjälp. -Vår hjälp.
-Det gör han. -Vi vet inte var han är.
Och just nu har han bara oss.
Har han nån plats som betyder mycket för honom?
-Nånstans där han bara kan... -...komma bort från allt?
För mig var det taket på Chrysler Building.
-Empire State. Bättre utsikt. -Ja, den är fin.
Ja.
Jag tror jag vet var han är.
Så hemskt.
Peter, det är...
-Det är några här. -Va?
Vänta, stopp!
Väldigt sorgligt med May.
Ja, jag beklagar.
Jag förstår nog vad...
Nej, säg inte att du vet vad jag går igenom.
Okej.
Hon är död.
Och det är mitt fel.
Hon dog förgäves.
Jag ska göra det jag borde ha gjort från början.
-Peter... -Nej, snälla.
Ni hör inte hemma här, så jag skickar hem er.
De andra är väl från era världar? Ni får ta hand om dem.
Om ni dödar dem så är det ert ansvar.
Det är inte mitt problem. Jag bryr mig inte längre.
Jag är färdig.
Jag är ledsen att jag drog in er i det här.
Men nu måste ni hem.
Lycka till.
Min farbror Ben dog.
Det var mitt fel.
Jag förlorade...
Jag förlorade Gwen, min...
Hon var min MJ.
Jag kunde inte rädda henne.
Jag kommer aldrig att förlåta mig själv för det.
Men jag stretade på, försökte fortsätta vara...
...en vänlig kvartersspindelman, för jag vet att hon hade velat det.
Men sen slutade jag hålla igen.
Jag fylldes av ursinne.
Jag blev förbittrad.
Jag vill inte att du ska bli som jag blev.
Natten när Ben dog...
...letade jag upp mannen som jag trodde hade gjort det.
Jag ville att han skulle dö.
Jag fick det jag ville.
Det blev inte bättre.
Det tog lång tid för mig...
...att lära mig ta igenom det där mörkret.
Jag vill döda honom.
Jag vill slita honom i stycken.
Jag hör fortfarande hennes röst.
Till och med när hon var skadad sa hon att vi hade gjort det rätta.
Hon sa att med stor makt...
...följer stort ansvar.
Hur kan du veta det?
-Uncle Ben sa det. -Dagen då han dog.
Hon kanske inte dog förgäves, Peter.
Connors, Marko, Dillon och...
Jag kan nog reparera Dillons och Markos grejer, men de andra...
Connors tar jag. Jag har botat honom förut, så det är ingen stor grej.
-Det är det inte. -Så bra.
Ja, det är bra.
Jag tror att jag kan göra ett motgift till dr Osborn.
Jag har tänkt på det länge.
-Vi måste bota allihop. Visst? -Visst.
Det är vår grej.
-Vad är det? -Tre du.
Har du också en bästa vän?
Jag hade det.
"Hade"?
Han dog i mina armar...
...efter att han försökte döda mig.
Jag blev förkrossad.
Jäklar.
-Kör du en analys? -Ja.
-Hur är det? -Det är okej. Själv, då?
Du förtjänar inte det här.
-Jag har förstört ditt liv. -Nej... Se på mig. Jag är här.
Jag ska ingenstans.
Vi tar oss igenom det här, och vi gör det tillsammans. Okej?
-Okej. -Okej.
Tack.
Har du nån?
Nej.
Jag har inte tid att vara Peter Parker.
-Har du? -Det är lite komplicerat.
Jag fattar. Det är väl inte meningen för såna som oss.
Ge inte upp. Det tog sin tid, men vi fick det att funka.
-Jaså? -Ja, jag och MJ.
Min MJ.
-Det blir rörigt här. -Ja...
-Peter! -Ja?
-Förlåt, menade du...? -Peter-Peter.
Vi är Peter allihop.
-Peter Parker...? -Samma sak, alla är Peter Parker.
Datorn.
-Jag är klar. -Ja, jag med.
Okej, nu gäller det alltså bara att locka dem nånstans-
-bota dem medan de försöker döda oss, och skicka hem dem.
-Med magilådan. -Så är det tänkt.
Ska du vara klädd som en ungdomspastor, eller har du din dräkt?
Bra.
-Här är nätpatronerna. -Tack.
Vad är det där?
Nätvätska till nätskjutarna.
Det kom ur dig.
-Så du kan inte göra så? -Nej.
Hur i hela...?
Fokus nu. Här gör vi det, avskilt så att ingen blir skadad.
Vi lockar dit dem med lådan. Vi måste bara komma på hur vi tar oss dit.
-Med en portal. Jag är magisk nu. -Ja, han kan göra det.
-Vi har sett det. -På riktigt?
Jag har Doctor Strange-magi.
Och jag lovar att inte bli superskurk och försöka döda dig.
Okej...
Tack.
Då så. Vad är det du brukar säga?
-Förvänta dig att bli besviken... -Nej.
-Nu ska vi sparka röv. -Okej.
Botar. Vi botar röv.
Bota röv.
Bugles tipslinje har fått ett samtal-
-från ingen annan än Spider-Man, som jagas efter framfarten i Queens.
Peter Parker, vilken perniciös propaganda vill du pracka på oss?
-Bara sanningen. -Säkert...
Sanningen är...
...att allt är mitt fel.
Jag tog hit de där farliga typerna av misstag.
Han erkänner!
Och om ni tittar nu försökte jag faktiskt hjälpa er.
Jag hade när som helst kunnat döda er, men jag lät bli.
Faster May har lärt mig att alla förtjänar en andra chans. Därför är jag här.
Och var är "här"?
En symbol för nya möjligheter.
Frihetsgudinnan? Han tänker förstöra ännu ett landmärke, gott folk!
-Ni som ser det här... -Tro mig, alla ser det.
Önska mig lycka till.
Det kan er vänliga kvartersspindelman behöva.
De kan komma när som helst.
Snart klar.
Max var verkligen genomhygglig-
-innan han föll ner i en bassäng med elektriska ålar.
Det kan ha den effekten.
Där har vi det...
-Mår du bra? -Det är ryggen.
Den blir stel av allt svingande, tror jag.
Jag har också problem med ländryggen. Ska jag knaka loss den?
Ja, det vore schyst.
-Beredd? -Ja.
Så där ja.
-Det var det. -Oj...
-Skönt. -Eller hur?
Det känns bättre.
Det här är grymt. Jag har drömt om att ha bröder.
Producerar din kropp nätvätska, alltså?
Jag pratar helst inte om det. Retas du?
Nej, han retas inte. Det är bara att vi inte kan det-
-så vi är förstås nyfikna på hur du gör nätgrejen.
Jag vill inte snoka, men det är coolt.
Jag önskar att jag kunde berätta, men det är inget jag gör.
Som andning, det bara sker.
Kommer det bara ut ur handlederna eller nån annanstans också?
Bara handlederna.
Får du blockering? Mitt nät tar slut jämt.
Jag måste göra mitt i labbet. Det är mycket bökigare än för dig.
Ja, det låter bökigt. Men jag har faktiskt fått blockering.
Varför det?
-Existentiell kris. -Jag vet hur det är.
Vilka är de värsta skurkarna ni har slagits mot?
-Några har du träffat. -Bra fråga.
Jag slogs mot en rymdvarelse av svart gegga en gång.
Jag har också slagits mot en rymdvarelse!
På jorden och i rymden. Han var lila.
-Det vill jag göra. -I rymden, dessutom?
Då är jag sämst. Jag har slagits mot en ryss i noshörningsmaskin.
Nu backar vi bandet lite. Du är inte alls sämst.
Tack. Jag menar inte att jag är sämst.
Vi kanske ska snacka om självbilden lite.
Du är fantastisk. Låt det sjunka in en stund.
-Visst, jag... -Du är fantastisk.
-Du är fantastisk. Kan du säga det? -Det behövde jag höra. Tack.
-Fokus, hörni. Känner ni? -Ja.
Läget, Peter?
Vad tycks om nya stilen?
Ge mig den så förstör jag den, men låter dig leva.
Gör mig inte till en mördare, Peter.
Nu kommer han.
Jag har saknat dig, Max.
Fånga, MJ!
Stäng!
-Den stängs inte, Ned. -Jag vet.
-Varför inte? -Jag vet inte.
-Har du stängt dem förut? -Nej, bara öppnat.
Max! Kan vi snacka lite, bara du och jag?
Ser man på, min gamla vän Spider-Man.
-Jag försöker rädda dig, som alltid. -Det gör du inte alls.
Du är inte ens bäst längre.
Oroa dig inte, jag kan rädda mig själv. Brinn!
-Jag har fått hans uppmärksamhet. -Okej, bra.
Så ni vet, ödlesnubben är också här.
Radiotest. Hör ni mig?
-Jag behöver Max botemedel. -På väg.
-Peter, Lizards botemedel! -Okej...
Var är lådan, Peter?
-Flint! Vi kan hjälpa alla. -Jag bryr mig inte!
Förlåt!
Usch!
Ledsen, Sandman, men ingen ska hem.
Vad händer där ute? Jag ropade på dig. "Peter Två, Peter Två!"
-Jag trodde du var Peter Två. -Jag är inte Peter Två!
Sluta bråka och lyssna på Peter Ett!
Vi är visst inte så bra på det här.
-Nej, jag har aldrig jobbat i grupp. -Inte jag heller.
Men det har jag. Inte för att skryta, men jag var med i Avengers.
-Avengers? Grymt! -Tack.
Vad är det för nåt?
Har ni inte Avengers?
-Är det ett band? Är du med i ett band? -Nej! Avengers är jordens mäktigaste...
Hur hjälper det oss?!
Vi måste fokusera, lita på spindelsinnet och samordna våra attacker.
Okej. Vi väljer ut ett mål.
-Sen tar vi dem en efter en. -Nu fattar ni.
Okej. Peter Ett, Peter Två, Peter Tre.
-Nu kör vi. -Vänta!
Jag älskar er.
Tack.
-Nu kör vi. -Ja.
Då så, Spider-Män...
Sandman först!
-Jag lockar in honom i statyn. -Vi möts där uppe.
Kom hit!
-Hej, dr Connors. -Hej, Peter.
Peter Ett!
Jag har den!
Vi försöker hjälpa dig, Flint!
Jag är högst upp! Jag behöver botemedlet!
Jag kommer, jag kommer!
Du får vänta på din tur.
Jag kommer strax.
Ingen fara, Flint.
Vi ska få hem dig.
Vänta här, bara.
-Vad gör vi? Han är starkare än nånsin. -Det är bågreaktorn. Vi måste ta den.
Den här tar ni inte.
Det där funkar inte.
Vi måste närmare.
Peter Två åt höger, Peter Tre åt vänster.
Jag försöker, MJ. Det går inte.
Ingen fara. Vi försöker igen.
Fokusera på att stänga portalen.
Nej...!
Där kommer en ödla. Vi sticker!
Spring!
Hitåt!
Sluta, Connors!
Ja!
Låt dem vara. De är mina.
Jag behöver ingen hjälp.
Nej, dr Octavius.
Vad gör du?
Ta bort den!
Där har du.
MJ!
Vi måste gömma den.
Snyggt, Ned!
Var är han?
Vänta!
Innan ni gör nåt, mr... Doctor Strange, sir.
Peters plan fungerar.
-Vilken plan? -Han botar dem.
Dr Connors?
Välkommen tillbaka.
Det var som tusan.
-Öppnade du en portal? -Ja, sir. Det gjorde jag.
Max?
Max...?
-Oroa dig inte, jag är urladdad. -Säkert?
En nolla igen.
-Du har aldrig varit en nolla, Max. -Jo. Du såg mig inte.
-Får jag säga en sak? -Ja.
Du har ett fint ansikte. Du är bara en grabb.
Du är från Queens.
Du skaffade dräkten, hjälpte fattiga...
Jag trodde du var svart.
Förlåt.
Äsch, nånstans finns det en svart Spider-Man.
Jäkla ålar.
Solens kraft...
...i din handflata.
Peter?
Otto.
Det är fint att se dig, grabben.
Det är fint att se dig med.
Du har blivit vuxen.
-Hur är det? -Jag försöker bättra mig.
-Vänta, Strange! Vi är så nära. -Tyst!
Jag har hängt över Grand Canyon i tolv timmar.
Jag vet, jag... Förlåt för det.
-Grand Canyon? -Han hade behövt din hjälp.
Ingen fara, det här är mina nya vänner.
Peter Parker, Peter Parker, Spider-Man, Spider-Man...
De är jag från andra universum. - Det här är trollkarlen jag nämnde.
Det är verkligen imponerande att du har lyckats ge dem en andra chans.
Men det här måste få ett slut. Nu.
Får Spider-Man komma ut och leka?
Strange!
Gick det bra?
Ja, det gick bra.
Mår du bra?
Tack, herr Mantel.
Ned?
Ned!
MJ!
-Peter! -Ned!
Peter! Här!
-Mår ni bra? -Vi mår bra.
Stackars Peter.
För svag för att skicka hem mig att dö.
Nej. Jag vill bara döda dig själv.
Så ska det låta.
Hon var där på grund av dig.
Jag må ha utdelat dödsstöten, men du...
Du dödade henne.
Peter.
Vad har jag gjort?
-Där är du. -Är du okej?
-Jadå, jag har blivit huggen förr. -Bra, bra, bra...
-Snyggt fångat. -Snyggt kastat.
Händer det där, eller dör jag?
-Det där händer. -Är det människor där uppe?
-Jag måste gå. -Ja, jag tar honom.
Vad händer?
De kommer igenom och jag kan inte stoppa dem.
Vi måste kunna göra nåt. Kan du inte dra trollformeln?
-Den ursprungliga, innan jag sabbade den. -För sent. De är här.
De är här på grund av dig.
Och om alla glömmer vem jag är?
De kommer hit för att jag är Peter Parker, eller hur?
Gör om det, men få alla att glömma Peter Parker. Få alla att glömma...
-...mig. -Nej.
-Visst skulle det funka? -Ja, det skulle det.
Men det skulle innebära att alla som känner och älskar dig...
Vi skulle inte minnas dig.
Det blir som om du aldrig hade funnits.
Jag vet.
Gör det.
Gå och ta farväl. Du har inte lång tid på dig.
-Tack, sir. -Säg Stephen.
Tack, Stephen.
Det känns fortfarande konstigt.
Vi ses.
Hej då, grabben.
Hej.
Jag tror att ni ska komma hem nu.
-Okej. -Jo, jag...
Tack.
Jag vill bara säga...
Jag vet inte hur jag ska säga det här. Jag vill att ni ska veta att jag...
Det här är ju vår grej.
Ja, det här är vår grej.
Jag måste leta rätt på Ned och MJ.
Tack, tack, tack!
Vi ses, antar jag.
Vi ses.
-Du har väldigt ont, va? -Ja.
Du är oskadd!
Jag är så stolt över dig.
-Mår ni bra? -Ja, vi mår bra.
-Du blöder ju. -Det är ingen fara, jag lovar.
-Jag lovar. -Bra.
Vi borde väl gå?
Ni kommer att glömma vem jag är.
Va?
Glömma? Vad menar du?
Men det är lugnt. Jag kommer och förklarar allt för er.
Så att ni minns mig.
Det blir som om det här aldrig hänt.
Men tänk om det inte funkar.
Om vi inte kan minnas dig ändå, det vill jag inte. Det vill jag inte.
Jag vet, MJ.
Finns det inget vi kan göra? Vi kommer på nåt. Det finns alltid nåt.
Det finns inget vi kan göra.
Men det kommer att bli bra.
Lovar du?
Ja, jag lovar.
-Jag söker upp er. -Det vet jag att du gör.
Det måste du.
Annars kommer jag på det själv. Jag har gjort det förut.
Jag lovar att lösa det här.
-Jag hatar magi. -Jag också.
Jag älskar dig.
-Jag... -Vänta.
Säg det när du träffar mig igen.
Okej.
Det har gått några veckor sen fiaskot på Frihetsgudinnan.
Spider-Man-sekten vidhåller att den vidriga vigilanten är en hjälte.
Om han var en hjälte skulle han ta av sig masken och visa vem han är-
-för bara ett kräk döljer sin identitet.
Bara ett kräk döljer sina avsikter.
Var så säkra på-
-att undertecknad kommer att avslöja dessa avsikter till varje pris.
Hej. Jag heter Peter Parker. Du känner inte mig, men jag...
Hej. Jag heter Peter Parker. Du känner inte mig, men du...
Nu så.
Hej.
Ett ögonblick.
Hur kan jag hjälpa dig?
Hej, jag heter Peter Parker, och jag...
...skulle vilja ha en kaffe, tack.
Visst, Peter Parker.
-En munk till min ingenjörskompis. -Va?
-MIT:s skollag heter Engineers. -Jaha... Det borde jag veta.
Du går verkligen in för plugget.
-Skvallra inte. -Okej.
Peter Parker?
Peter Parker.
-Ditt kaffe. -Tack.
Ser du fram emot MIT?
Jaha. Ja, faktiskt.
Och det är inte likt mig. Jag brukar förvänta mig att bli besviken.
För då blir man aldrig besviken.
Visst?
Ja, precis.
Men den här gången känns det annorlunda.
Just det.
Jo, jag...
Hur är det?
Det gör inte ont längre.
Var det nåt mer?
Nej.
Tack.
Ingen orsak.
Vi ses.
MAY PARKER ATT HJÄLPA NÅGON ÄR ATT HJÄLPA ALLA
Hur kände du henne?
Genom Spider-Man.
-Och du? -Samma här.
Jag miste en god vän för en tid sen. Det kändes så här.
Först gör det ont för att de är borta. Sen minns man allt de stod för-
-och undrar om det också är borta.
Nej, det är inte borta.
Alla som hon hjälpte...
...för det vidare.
-Tror du verkligen det? -Jag vet det.
-Ta hand om dig. -Fint att träffas.
Hyran ska vara betald den första varje månad. Betala i tid.
STUDIEHANDBOK TILL HÖGSKOLEPROV
4-3E, behöver ni ambulans?
Svar nej, men vi behöver en bärgare.
Okej.
Jag tror att jag fattar.
Du menar att hela stället-
-är fullt av...
...supermänniskor.
Han har sagt det i timmar.
Okej, säg det igen. Jag är korkad.
Det var en miljardär med plåtkostym som kunde flyga, visst?
Och en ilsken, grön man.
-Hulken? -Hulken?
Och du tyckte Lethan Protector var ett dåligt namn?
Ja, för att det är det.
Berätta igen om din lila utomjording som älskar stenar.
För utomjordingar gillar inte stenar.
-Skärp dig, Eddie. -Det gör de inte.
Vet du vad de gillar? Att äta hjärnor.
Det är det de gör.
Han fick min familj att försvinna.
I fem år.
Fem år?
Det är länge.
Jag kanske...
Jag kanske borde åka till New York och prata med...
...Spider-Man.
Eddie, vi är fulla.
-Vi går och nakenbadar. -Vi borde inte nakenbada.
Du måste betala.
Vad händer? Nej.
Vi kom ju precis hit. Inte igen!
Och så var han borta.
Utan att betala, ingen dricks, ingenting.
Filmskaparna vill tacka
AVI ARAD, vars vision banade väg
för att få dessa ikoniska karaktärer till bio duken.
Undertextning: Kalle Hårding
Kasta inte formeln.
-Den är för farlig. -Varför?
Vi har manipulerat rymdtidens stabilitet.
Multiversum är ett begrepp som vi vet skrämmande lite om.
Din skändning av verkligheten...
...ska inte gå ostraffad.
Det var enda sättet.
Men jag ville aldrig att det skulle bli såhär.
Wanda.
Jag visste att du skulle dyka upp förr eller senare.
Jag begick misstag, och folk blev sårade.
Jag är inte här för att prata om Westview.
Varför är du här då?
Vi behöver din hjälp.
Med vad?
Vad vet du om multiversum?
Jag är ledsen, Stephen.
Jag hoppas att du förstår...
...att det största hotet...
...mot vårt universum...
...är du.
Saker och ting har gått över styr.
DOCTOR STRANGE ÅTERVÄNDER