DAG 92 20. FEBRUAR 2014
Gør noget.
Gør noget for revolutionen.
Jeg filmer.
Det er den ukrainske revolution.
Det er sjovt.
De skyder derovre!
Gå ikke derhen!
Gå ikke derhen! De skyder derovre!
Så, han faldt.
Jeg slæbte lige et lig.
Jeg trådte i blod. Intet kan overraske mig mere.
Troede I, det ville være let at tage til Maidan,
hænge lidt og så tage tilbage?
Ikke mig. Jeg har altid villet være med helt fremme.
Det var det. Han er død.
EN DOKUMENTAR FRA NETFLIX
I århundreder har Ukraine eksisteret som aksen mellem øst og vest.
I 1991 erklærede Ukraine sin uafhængighed fra Sovjetunionen.
I 2004 vandt pro-russisk Viktor Janukovitj,
præsidentvalget.
Der blev svindlet med valget,
og folk gik på gaden
i en fredelig protest kaldet den orange revolution.
Det lykkedes dem at få underkendt valgresultatet.
I de følgende år kæmpede Ukraine for at få økonomisk vækst.
I 2010 vendte Janukovitj tilbage.
Denne gang blev valget godkendt, og han fik magten over landet.
Janukovitj lovede folket medlemsskab af EU,
mens han hemmeligt indgik i en alliance med Rusland.
I efteråret 2013 nærmede sig en milepæl,
da Janukovitj forberedte sig på at underskrive en aftale med EU.
Mens folket så mod vest, vendte deres leder sig mod øst,
og et lands fremtid stod på spil.
Der er intet alternativ til alliancen med EU.
Folket blev lovet noget.
Alt arbejdede hen mod det,
men så...
Den 21. november
sagde premierministeren, de ikke skrev under.
Det var svært at træffe beslutningen om at stoppe processen...
UKRAINES PREMIERMINISTER
...med at underskrive EU's frihandelsaftale.
Hør, I kan altid råbe. Det ved vi.
TOLK
Det er et stort tilbageskridt. Ikke bare for én generation,
men hele vejen tilbage til mine bedsteforældre i USSR.
HJERTEKIRURG
Det gjorde folk rasende, ikke kun, fordi det er svære tider nu,
men de stjal også vores børns fremtid.
ADVOKAT
Min ven skrev på Facebook:
"Har du set opfordringen om Maidan?"
STATUSOPDATERING
Jeg sagde: "Ja, jeg har set det."
Jeg arbejdede sent.
Jeg åbnede Facebook, og den første status jeg så,
opfordrede til at komme til Maidan-pladsen.
Jeg lukkede min laptop.
Næste gang jeg åbnede den var halvanden måned senere.
MAIDAN NEZALEZHNOSTI UAFHÆNGIGHEDSPLADSEN
DAG 01 21. NOVEMBER 2013
Alting begyndte her på Maidan.
Først var der 3-400 mennesker.
Vi kiggede på hinanden og sagde:
"Hvor er alle de mennesker, Mustafa opfordrede til at komme?"
Folk begyndte så småt at komme ud
fra metroen og offentlig transport,
og på en halv time kom der tusindvis af mennesker.
Dagen efter vågnede folk op og tog hen til Maidan.
KUNSTKRITIKER
På trods af regnen var vi her.
Jeg kom her, fordi for nogle dage siden
fjernede vores regering Ukraines fremtid
og ungdommens håb.
Jeg kom for at forsvare min fremtid,
mine børns fremtid, mine medpatrioters og mit lands.
Vitali Klitschko kom til Maidan, da han så, der samlede sig en stor flok.
Han havde sin lastbil med med sit partis banner,
men folk fik ham til at fjerne det.
OPPOSITIONSLEDER
Generelt var det folk, der var ligeglade med politik.
Ukraine er en del af Europa!
DAG 05 25. NOVEMBER 2013
Da studerende begyndte at flokkes sammen,
stod det klart, at noget ville ske.
Ukraine er en del af Europa!
Sikke en energi! Jeg er målløs!
UKRAINSK SANGER
Nogle mennesker udenfor var vrede
og sagde: "Det er som en festival, ikke en protest.
I står bare der og synger og danser."
Vi står her for at bevise, at Ukraine er et europæisk land,
for at omvende det eksisterende politiske regime.
Vi drømmer om en bedre fremtid.
Jeg gik ind på en café
og satte mig ved et bord med nogle studerende...
PRAKTISERENDE LÆGE
...og forelskede mig i de her unge mennesker,
for deres sjæle er så rene, og de tror så meget på Ukraine.
Se på de mennesker, hvor tændte de er...
ÅNDELIG LEDER VED MAIDAN
...ikke på grund af alkohol eller stoffer, men på grund af sammenholdet.
Sammen hele vejen!
SKRIV UNDER, ELLER BRÆND I HELVEDE
Jeg priser dem, der kom for alliancen med Europa.
Folk kom her, fordi regeringen lovede dem
at lave en aftale med den Europæiske Union,
så vi endelig kunne arbejde på at blive et europæisk land...
som en del af den civiliserede verden.
Skriv under!
Janukovitj, underskriv aftalen!
Skriv under!
Det er vores dokument!
Vi samledes på Maidan
for at kræve, at vores politikere underskrev aftalen med EU!
Vi venter på morgendagens underskrift.
Maidan i 2004 startede på samme måde.
Folket stod fast på deres rettigheder og beviste, at vi har magten.
Gør, som vi ønsker!
DAG 09 29. NOVEMBER 2013
Der skete intet mirakel.
EU-lederne og Ukraine har ikke underskrevet
en historisk frihandelsaftale efter en kovending fra Kiev i sidste øjeblik.
Skam jer!
Ud med straffefangen!
Skam jer! Skam jer!
Der var temmelig meget politi. De begyndte at omringe Maidan.
Politibilerne begyndte at komme.
I løbet af dagen havde vi en fornemmelse af,
at Berkut-specialstyrkerne forberedte sig på noget.
Jeg vil gerne sige ét ord:
Re-vo-lu-tion.
Re-vo-lu-tion!
Ned med regimet!
Politiet med folket!
Pigerne stod i midten, drengene stod på trapperne.
Pigerne begyndte at synge nationalsangen.
Stop!
Jeg falder!
Hvad helvede laver I? Hvorfor?
Vær forsigtig!
Tropperne slog folk med jernstænger i stedet for dem af plastik.
Det virkede, som om de selv var overraskede over
de skader, de forårsagede med dem.
Hvorfor?
Mine venner ringede til mig. Jeg hørte folk råbe og græde,
og jeg forstod med det samme, hvad der foregik.
Man vil bare græde, løbe, smadre noget,
for man indser, at man intet kan gøre for at stoppe denne masseødelæggelsesmaskine.
Der var piger der! Der var børn!
De skubbede en 18-årig pige og begyndte at slå hende.
De slog folk i ryggen, så de faldt,
men de blev ved med at slå.
Jeg ville bare finde en pige, der var blevet væk.
Men det forstod de ikke, og de begyndte at slå.
De opførte sig ikke som mennesker.
Da jeg spurgte dem hvorfor,
svarede de: "Vær glad for, du ikke bliver anholdt."
Mottoet "politiet med folket" er absolut ukorrekt,
for de er helt og aldeles med det røvhul til præsidenten.
De er sådan nogle svin i politiet,
at det ikke undrer mig, at vores præsident er en person som Janukovitj.
DAG 10 30. NOVEMBER 2013
De, der formåede at slippe væk fra Maidan...
FORRETNINGSMAND
...søgte over til Skt. Michaels kloster.
UAFHÆNGIGHEDSPLADSEN
SKT. MICHAELS GULDKUPLEDE KLOSTER
Min ven er såret,
han har hjernerystelse og er på hospitalet nu.
Min kones arm er stærkt forslået.
Jeg har det godt nok, selvom jeg har skader i hovedet.
Det er ikke noget alvorligt.
Jeg ville tage hans stav,
men en anden Berkut kom
og smadrede mit øje med sin stav.
Klokken halv otte om morgenen kom Berkut.
SIKKERHEDSVAGT I KLOSTERET
Deres bus stoppede ved porten.
Hvad vil I os?
-Goddag, hvordan går det? -Årh, hold op med de provokationer.
Provokationer? I brød ind i kirken.
-Tag jeres bus og forsvind! -Jeg sagde, at vi ikke gør jer ondt, okay?
-Jeg sagde, at vi ikke gør jer ondt. -Det skulle I have tænkt på tidligere.
I klosteret prøvede vi at forstå, hvad der var sket.
Vi var bange.
Og hvis vi ikke vil være bange i morgen også,
må vi komme ud og forsvare vores position i dag.
Omkring klokken 11 var der ikke mere plads.
Klosteret var fyldt til randen.
Vi åbnede et madcenter
og et indleveringssted for at skaffe varmt tøj.
Vi opsatte nogle borde og lavede et juridisk rådgivningscenter.
Lægecentret var derovre langs muren.
LÆGE
Der var også et informationscenter.
Regeringen ville stoppe det på græsrodsniveauet,
men reaktionen var modsat.
For ukrainere og for landet
var det første gang, at regeringen så åbent og brutalt
viste, de var imod fredelige protester.
Ukraine, vågn op!
Folk begyndte at protestere, fordi de havde fået nok.
På det tidspunkt handlede det ikke om EU's alliance.
Folk ville bare leve i frihed.
Lad dem ikke provokere jer!
Vi forsvinder ikke. Folk fra alle egne af Ukraine
burde komme til Kiev som støtte.
Vi vil omvende det politiske regime.
Jeg har aldrig set sådan en koncentration af testosteron
som på Mykhaylivs'ka-pladsen den 30. november...
FORRETNINGSKVINDE
...da stærke mænd kom ud for at erklære,
at ingen nogensinde skulle gøre børn ondt i dette land.
Skam jer! Skam jer!
Intet sår vil blive glemt!
Ingen prygl må blive glemt!
Sammen er vi stærke!
Vi må organisere en nationalstrejke
og fratage regeringen retten til at handle!
Nu er det nok! Vi vil handle!
Kiev, rejs dig!
Alle indså, at hvis studerende blev slået nu...
ÆRKEBISKOP I KIEV-HALYCH
...så kan alle blive slået i morgen.
Derfra kom "Millionernes March."
DAG 11 1. DECEMBER 2013
Sådanne forsamlinger med millioner af mennesker var vores håb om at blive hørt.
Til Maidan!
Der var folk med klapvogne, ældre,
handicappede på krykker... Det var fantastisk!
ARKITEKT
Vi indså, vi kunne ændre noget.
VI ER IMOD POLITISTATEN
KUN EN KUJON GØR ET BARN ONDT
De giver os korruption! Vi giver dem revolution!
Hver dag sagde folk, lærere, læger, gadefejere...
MAIDAN FORSVARER
...alle, hele landet sagde: "Det her må stoppe!"
Jeg vil gerne huske alle på, at der er to europæiske værdier:
frihed og menneskelig værdighed.
UKRAINSK SANGER
Og ingen kan tage dem fra os.
De er grundlæggende rettigheder, som vi må kæmpe for.
Vi er alle samlet her uden skelen til vores politiske synspunkt,
folk fra forskellige byer, fra hele Ukraine,
som taler forskellige sprog.
Vi er kommet for at kæmpe for samme ting: vores frihed, vores værdighed.
Ukraine, vi står alle sammen!
En million mennesker forargedes over sådan en barbarisk grusomhed.
De viste, at regeringen ikke skal gøre nationen så vred.
MUFTI AF RELIGIØS ADMINISTRATION
De inspirerede mig meget.
Vores folk er ikke uden rettigheder, og de er ikke kujoner.
Brødre og søstre!
Janukovitj og hans bande løftede hånden mod vores børn!
Han troede, vi ville blive bange og gemme os!
MILITÆRJOURNALIST
Mange af os blev meget vrede.
Mine venner sagde, de ville tage til Bankova Street,
fordi de ville have hævn for, at pigerne blev banket.
UAFHÆNGIGHEDSPLADSEN
PRÆSIDENTENS HOVEDKVARTER
UKRAINE ER MIN BARN
Alle var så rasende over, hvad der var sket.
Jeg kunne se vrede i deres ansigter og handlinger.
Alle tænkte virkelig,
at præsidentens hovedkvarter kunne indtages.
Forrest var der folk med masker på,
men så vidt jeg kunne se,
stod der almindelige drenge og piger i gruppen bagved.
Politiet med folket!
Ingen aggressioner! Kun fredelig protest!
Vi har smukke mennesker her, der vil have forandring,
men lad os se det i øjnene: Vi er i undertal!
Hvis vi ønsker en revolution, må vi involvere dem, ikke slå dem!
Der var provokatører, der var plantet der af Berkut.
Så de havde en grund til at storme ind og slå på folk.
Politiet smed chokgranater
og brugte tåregas mod forsamlingen.
En af Berkut-politifolkene løb mod mig og ramte mit ben.
Det gjorde så ondt, at jeg hverken kunne gå eller stå op.
Nogle af Røde Kors-arbejderne skubbede mig ind i det nærmeste hus
og beskyttede mig med deres rygge.
Berkut bankede dem alle.
De beskyttede mig med deres rygge og reddede mig.
Min ven blev slået mere end de andre,
mens han lå på jorden.
Han er ligeglad med politik.
Han er en ganske almindelig mand...
SKUESPILLER
...som de fleste af os, der var på Maidan-pladsen.
Ring efter en ambulance! Vi kan ikke hjælpe ham.
Jeg har kun ét spørgsmål: Hvorfor?
Er du ikke også ukrainer?
Vi skal bruge en læge.
DAG 12 2. DECEMBER 2013
MILITÆRETS RESERVESTYRKE
Folk fra Maidan bad officerer i reservestyrken om hjælp.
Vi samledes, flyttede os til Maidan og begyndte at bygge barrikader.
Det gode ved Maidan var selvhjælpen.
Alle vidste, hvad de skulle gøre, og de gjorde det af sig selv.
KIEV KOMMUNE STATSADMINISTRATION
Demonstranter belejrede Kiev kommunes statsadministrationsbygning.
Det var en markant handling, der gav Maidan et nyt ansigt.
LANDET ER UOVERVINDELIGT
Jeg begyndte at bringe mad til folk på Maidan.
SANGER OG KENDIS
Jeg fandt ud af, hvad de behøvede, varmt tøj, huer, tæpper...
Jeg var chokeret over, hvordan folk stod på gaden
så længe på trods af det kolde vejr.
Jeg beundrer de menneskers mod.
Jeg var på Maidan fra starten.
Jeg så, hvordan de studerende blev på Maidan...
PENSIONERET MILITÆRMAND
...og jeg var bekymret for dem. Jeg bor ikke så langt væk.
Det var en spontan idé
at blive på Maidan, indtil alle hørte det.
Indtil verden hørte det.
Vi er et europæisk land, og vi vil kæmpe for vores fremtid!
Jeg beder jer endnu en gang,
udfør ikke straffefangen Janukovitjs ordrer.
Kom over på jeres lands side!
DAG 20 10. DECEMBER 2013
REPRÆSENTANTER FOR EU OG USA MØDES MED JANUKOVITJ
FOR AT FINDE EN DIPLOMATISK LØSNING PÅ DEN AKTUELLE KRISE
Under forhandlingerne, mens hele verden så på,
hvordan et frit Ukraine ville håndtere situationen,
besluttede regeringen at handle
på den mest skammelige og luskede måde nogensinde.
KOSAK-DEMONSTRANT
Berkut dukkede op og omringede Maidan.
De ville rydde Maidan.
De havde skjolde, hjelme og beskyttelsesdragter,
mens vi var ubevæbnede.
De, der gav ordren:
Begå ikke landets største forbrydelse.
Gør det ikke!
Skam jer! Skam jer!
Alle kvinderne blev sendt op på scenen, så de ikke kom til skade,
mens mændene på en eller anden måde prøvede at holde Berkut tilbage.
Vi stod hånd i hånd...
Vi vidste ikke, hvad der ville ske.
Vi håbede på det bedste.
Vi kunne ikke tillade os nogen provokation.
CIVIL AKTIVIST
På ét begyndte de at skubbe os.
Vi følte, at vi blev mast.
Presset fra Berkut var så stærkt,
at de begyndte at bryde håndkæden af Maidan-demonstranter.
Jeg begyndte at synge nationalsangen, selvom det var svært.
Men når man hører den,
bliver ens hænder stærkere.
Det var ikke frygt, snarere ængstelse.
"Får de os væk?"
Vi var ikke bange for at komme til skade.
Vi var bange for, at idéen om Maidan ville blive udslettet.
KLOKKER VED SKT. MICHAELS KLOSTER
Folk ringede til mig midt om natten.
Jeg fik så mange opkald.
Jeg indså, at jeg måtte handle.
Så med biskop Agapits velsignelse,
begyndte mine venner og jeg at ringe med klokkerne.
I dag, den 11. december 2013,
prøver de at udslette Maidan.
Skt. Michaels kloster gør noget for at prøve at forhindre det.
Sidst, klosteret ringede med alle klokkerne,
var i 1240, da tatarerne fra Mongoliet invaderede Kiev.
Jeg var bange for, at folk først så,
hvad der var sket fra morgennyhederne i tv igen.
Jeg så mine venner komme.
De efterlod bilerne på gaden og løb.
Da folk gik mod Maidan,
kunne ingen stoppe det!
Mange chauffører samlede folk op langt fra centrum
og kørte dem til Maidan.
Flere folk fra Kiev kom, og til sidst var vi omkring 15,000.
Berkut kunne ikke gøre noget.
Den aften, den 11. december,
viste os, hvor vigtigt sammenhold er.
Jeg vil virkelig gerne hylde de modige mennesker.
EU REPRÆSENTANT FOR UDENRIGSPOLITIK OG SIKKERHED
Jeg var på Maidan i går, som nogle af jer ved,
og jeg fulgte begivenhederne natten igennem.
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg virkelig fordømmer magtanvendelse.
Det er fuldstændigt uacceptabelt.
Især når man, som jeg, har haft chancen for at se,
hvordan folk demonstrerer fredeligt.
Mere end noget andet handler den besked, jeg har fået de sidste dage,
om vigtigheden af dialog
og vigtigheden af at lytte til, hvad folk siger.
Det betød ikke længere noget, hvor mange penge eller hvor meget besvær
der krævedes for at nå målet.
Pointen var menneskelig værdighed.
DAG 21 11. DECEMBER 2013
-Ære til Ukraine! -Ære til heltene!
Maidan lærte Ukraines ungdom, hvordan man organiserer sig.
Nu ved vi, at vores planer kan blive til virkelighed.
Vi kan selv ændre dette land.
Vi tog poser og fyldte dem med sne og vand.
Vi brugte dem til at bygge robuste konstruktioner.
Selv da det blev varmere, smeltede barrikaderne ikke med det samme.
Til sidst blev de et solidt fundament.
Vi fandt svejsemateriale, stave og pigtråd.
Vi lavede mere solide og holdbare konstruktioner.
Da folk så barrikaderne,
sagde de, at de lignede de historiske barrikader fra det 16. århundrede.
Så hvorfor skulle vi ikke bruge de love, de regler,
det hierarki, som vores forfædre brugte?
Det førte til skabelsen af forskellige Maidan-forsvarsenheder.
Nogle af forsvarsenhederne fik navn efter deltagernes hjembyer.
VI SKABER EN KVINDELIG INDSATSSTYRKE
Folk kom til Maidan for at vinde.
Det var en folkehær.
PENSIONERET MILITÆRMAND
Og selvfølgelig kom jeg for at træne denne hær.
Jeg lærte dem at gøre modstand
mod disse monstre i uniformer.
Vi begyndte at samles og træne i, hvordan man opfører sig,
hvordan man forsvarer sig selv og sine venner,
hvordan man kontrollerer sine følelser og ikke provokerer andre,
og hvordan man handler indenfor lovens rammer i tilspidsede situationer.
PENSIONERET MILITÆRMAND
Vi patruljerede rundt langs pladsen,
vi passede på og forsvarede folk.
Vi gjorde vores bedste for at holde orden.
Der var ikke en eneste ølflaske på Maidan, og det er fakta.
Maidans aktivister var folk, der stod her,
mens AutoMaidan aktivisterne var dem, der havde biler.
De var som en ydre ring, Maidans kavaleri.
Det var min skole.
MAIDAN-DEMONSTRANT, 12 ÅR
Jeg havde ikke gået i skole før.
Men jeg bliver her på Maidan.
Jeg var frivillig i teknikteltet.
Jeg opladede telefoner og hjalp folk,
og hjalp dem med at bruge internettet, så de kunne komme i kontakt med familien.
Præsident Janukovitj indgik en aftale med Rusland,
som fik landet endnu længere væk fra EU.
Jeg er mod Janukovitj.
Han er ikke god for os som præsident.
Hans Berkut slog en kvinde lige for øjnene af mig.
De slog piger og drenge. De slog også mig.
Da jeg kom her, fandt jeg mange venner.
Alle var de som brødre.
Jeg begyndte at skrive historier på min Facebookside
om folk, der kom til Maidan.
Jeg vil gerne skrive om dig.
MAIDAN-DEMONSTRANT
-Ja? Hvor har du set mig? -Jeg ser dig her hver dag.
Jeg snakkede med Serhiy Nigoyan.
Jeg skrev om ham, og hvor han kom fra.
Har hun tegnet mit portræt?
Det er meningen, jeg skal bo i dette land. Det er min fremtid, og derfor jeg er her.
Alle os, vi er én.
Bror for bror, nabo for nabo.
På Maidan har vi ingen nationaliteter, ingen sproggrupper...
JØDISK MAIDAN FORSVARSENHED
Det var kun folk, som ikke længere ville leve med regimet.
Lige fra starten
var der repræsentanter fra alle religioner på Maidan
som "Bønnernes mænd."
Vi prøvede at hjælpe alle mennesker,
ikke kun ved hjælp af bøn. Vi snakkede med folk.
Vi prøvede at få deres hjerter med i det, de gjorde,
og at bibeholde deres tro.
HANS EMINENCE, AGAPIT
BISKOP AF VYSHGOROD SKT. MICHAELS KLOSTER
Vi støttede folk i deres bestræbelser,
der ikke kun angik deres fremtid men også vores lands fremtid.
Forskellige religioner stod sammen, uden konflikter,
for at opnå et fælles og vigtigt mål.
DAG 41 31. DECEMBER 2013
Da folk sang nationalsangen hver tredje time,
havde jeg en fornemmelse af, at den blev til en bøn.
NÆSTKOMMANDERENDE I FAGFORENINGSHUSET
-Ære til Ukraine! -Ære til heltene!
Godt nytår, Ukraine!
DAG 57 16. JANUAR 2014
PARLAMENTET I UKRAINE
I stedet for at indgå forhandlinger,
valgte regeringen at lukke op for et festfyrværkeri af diktatur.
Stem ved håndsoprækning.
Vi lever i det 21. århundrede i et civiliseret land,
og lovgiverne stemmer ved håndsoprækning?
Sikke et show! Kom nu! Hvad laver I?
I stemmer og indfører en række dumme, tyranniske love!
Det er absurd!
DIKTATUR LOVLIGGJORT
Ifølge disse love må man ikke have styrthjelm eller andre hjelme på,
man må ikke køre en gruppe på fem biler sammen,
selv ikke til bryllupper eller begravelser.
REGERINGEN KAN BESLUTTE AT FORBYDE ADGANGEN TIL INTERNETTET
DELTAGELSE I FREDELIGE SAMLINGER IFØRT HJELM,
UNIFORMER - OP TIL TI DAGES ARREST
Jeg fandt min skihjelm og en gammel camouflagejakke frem
og tog det på på arbejde.
Jeg sagde: "I kan arrestere mig til hver en tid."
Folk havde gryder på, dykkermasker, luffer.
De tog alt, hvad de kunne finde.
Man ser en masse mennesker med gryder på.
Det glemte de at skrive i de love. Det må de omgående tilføje.
Folk tolkede det med sådan en ironi og trods.
Hver 20. person viste regeringen,
hvor rasende de var over de såkaldte "love."
PIS AF
Katalysatoren var de love, der blev vedtaget den 16. januar.
Den weekend havde vi en veche.
Hver weekend havde vi en veche, et møde blandt folkene på Maidan.
Der er allerede gået to måneder uden resultater!
Det er den niende veche, og vi har brug for en konkret plan!
Om søndagen kom oppositionslederne ud på scenen,
men havde igen ikke sagt noget, der kunne bruges.
Skam jer!
Folk var så skuffede over deres mangel på handling,
at de besluttede at sige, de kunne ryge og rejse.
Jeg er en af jer.
MEDLEM AF AUTOMAIDAN
Alle kender til AutoMaidan, og hvad vi gør for Ukraine.
Vi står ved jeres side.
Vi marcherer fredeligt til parlamentet,
og vi står der så længe, det er nødvendigt.
Dem, er er enige, ræk hænderne op!
Tak!
Jeg henvender mig til alle lovgivere i Ukraine.
I er valgt af folket!
I må alle tage ind til parlamentet
og tilbagekalde de skammelige love!
Ellers vil vi i morgen blive arresteret og smidt i fængsel!
For hvad? For at udtrykke vores borgerrettigheder?
UAFHÆNGIGHEDSPLADSEN
UKRAINES PARLAMENT
DAG 60 19. JANUAR 2014
I en halv time prøvede vi at overtale politiet til at trække sig,
og lade os gå fredeligt til parlamentet. Det var det.
De svarede ved at bande ad os.
Jeg appellerer til politiet.
I aflagde ed om at tjene nationen Ukraine,
ikke Janukovitj og hans bande!
Ryd vejen for fredelige borgere!
Mens vi stod på højre flanke og ville finde et kompromis
på fredelig vis med de interne styrker,
udbrød der uroligheder på venstre flanke.
Klitschko og andre oppositionspartiledere prøvede at pacificere mængden,
men demonstranterne lyttede ikke til dem.
De havde ikke mere autoritet eller indflydelse.
Folk var skuffede over
deres manglende evne til at tage ansvar for noget.
Her på Hrushevskogo slap alles tålmodighed op.
I hvilket land i verden kunne folk leve med disse love?
Det er lettere at gå direkte i fængsel.
Kan I forestille jer det?
At gøre folk så rasende og desperate,
at en bankmand og en af de mest indflydelsesrige advokater i Lviv
kommer hertil for at kaste sten efter politiet.
Strategisk set var vores stilling på Hrushevskogo Street meget ufordelagtig.
Men den var fordelagtig for de interne tropper.
De begyndte at skyde os med gummikugler.
De tilføjede også møtrikker og skruer til chokgranaterne,
så de gjorde så stor skade som muligt.
Det ukrainske folk vil afgøre, hvem der bestemmer.
Vi valgte denne præsident, så vi kan også fjerne ham.
Folk var ikke bange her.
Det var mere skræmmende at se alle disse begivenheder på tv,
end at komme her og deltage i dem.
Herfra kastede vi molotovcocktails og sten.
Tag benzin, maskinolie og salpeter,
bland det sammen og ryst godt.
Tag en klud, og lav en væge,
tænd den og kast.
Ud med straffefangen!
For det meste brændte vi dæk,
så ilden afholdt Berkut fra at angribe os.
Efter flere dages hård modstand,
var folk helt udmattede.
-Ære til Ukraine! -Ære til heltene!
Ved solopgang, da alle var ekstremt trætte,
indså Berkut...
"Det er det rette tidspunkt at angribe. Lad os rydde stedet."
DAG 63 22. JANUAR 2014
Vores folk var uorganiserede og forvirrede.
Demonstranter og civile blandede sig med politiet,
blandede sig med soldater. Et kaotisk virvar.
Når de angreb folk, gik politiet forrest,
bag dem kom Berkut fulgt af Titushky.
Titushky er lejegorillaer uden værdighed eller samvittighed.
De solgte sig selv for penge.
Mange af dem var blevet løsladt fra fængslet.
Forbrydere, der var hyret til at gøre dette job.
Vi er her for en idé.
Står I her i kulden for en idé?
Vi vil have orden i Ukraine.
Titushky... de har ingen principper.
For mindre end ti stærke
er de villige til ikke bare at svinge et flag, men også at dræbe.
Titushky elsker kun penge.
De forrådte Ukraine.
Titushky stod bag mig og ventede på det rette øjeblik,
og så skubbede de mig ned på jorden.
Bagefter kom Berkut løbende, og jeg blev fanget.
Kom tilbage med ham!
Kom tilbage med ham for fanden!
De prøvede at bringe skam over ham, men bragte kun skam over sig selv.
Han holdt hovedet højt. Han opførte sig med værdighed.
Det afstedkom et følelsesladet udbrud blandt folk.
Folk stod fem meter fra en Berkut-betjent,
og han skød uden ophold.
Men folk tog stave og begyndte at angribe ham.
Tropperne begyndte at skyde på Røde Kors-skiltene.
Skyd ikke!
-Hvor er ham den sårede? -Væk!
Jeg er læge!
Jeg er bare en læge! Jeg vil jer ikke noget ondt!
Jeg viste ham mit Røde Kors-skilt, men han skød mit ben.
De første ofre med øjenskader dukkede op den dag.
Da vi kom med den tredje mand uden øjne,
gik jeg udenfor og fik et panikanfald.
FØRSTEHJÆLP
Den første improviserede førstehjælpsstation
var i nærheden af en sushirestaurant.
Folk kom med flasker med drikkevand,
citroner, eddike...
Alt det, de troede, kunne hjælpe mod tåregas.
Om morgenen, da Berkut angreb,
ødelagde de fuldstændigt den førstehjælpsstation.
I sataner! Rør ikke medicinen!
De kastede chokgranater ind og sprøjtede med tåregas.
Vi måtte flygte. Al medicinen blev efterladt.
Vi kunne ikke engang forestille os, at sådan noget kunne ske.
Blandt gummikuglerne, som Berkut fik udleveret,
lader det til, at nogen skiftede dem ud med rigtig ammunition med vilje.
Det var skræmmende, hvis jeg skal være ærlig,
da de begyndte at skyde på folk med rigtige kugler.
Man hører lyden af en kugle, der suser forbi ens hoved,
og ser folk falde døde om.
Jeg ville spørge dem, hvem har født dig?
En mor eller en ulv?
Hvordan kan det ske? Mod dit eget folk?
Et af de mest frygtelige øjeblikke, jeg oplevede, var på Hrushevskogo Street,
da Berkut skød Serhiy Nigoyan.
Hvordan kunne sådan et godt menneske blive dræbt?
Han var så ung og havde hele livet foran sig.
Alle, som kendte Serhiy, sagde altid det samme om ham,
hvor ren, hvor smuk og hvor åben, dette menneske var.
SERHIY NIGOYANS FAR
Vi kan ikke tro, han er væk. Vi venter...
Jeg er her og bliver ved med at tænke, at han er deroppe på Hrushevskogo Street.
Jeg kan ikke tro...
Dem ved magten håbede på, at Maidan ville falde fra hinanden af sig selv,
men efter begivenhederne på Hrushevskogo, og efter de første dødsfald,
Zhyznevskyi og Nigoyan...
...besluttede folk at blive til den bitre ende.
For os var der ingen vej tilbage.
Jeg indså,
at denne regerings tid var omme.
-Ære til Ukraine! -Ære til heltene!
-Ære til nationen! -Død over vores fjender!
AutoMaidan er fanget.
Aftenens hovedemne er angrebene på AutoMaidan.
ANGREB PÅ AUTOMAIDAN
I aftes patruljerede de Kievs gader
og hospitaler, hvor sårede demonstranter blev kørt hen.
Men deres biler blev angrebet
og mange demonstranter arresteret og bortført af Berkut.
DAG 64 23. JANUAR 2014
Vores venner forsvandt, så vi tog ud for at lede efter dem,
men på vejen...
Det var en velforberedt fælde.
Berkut og færdselspolitiet deltog i det.
Så vi blev fanget.
-Hvad laver I? -Det er min kone!
Vi er på vej hjem!
Hvad fanden laver I?
Først smadrede og ødelagde de vores bil.
Så hev de os ud på vejen og bankede os.
Derefter satte de os ind i en bus og kørte os til Mariyinsky Park,
hvor de løslod mig.
De gennembankede mændene, så de blev alvorligt såret.
De bankede os næsten til døde.
-Er I vanvittige? Ring efter politiet! -Folk bliver bortført her!
-I skal ikke blokere vejen. -Ring til politiet! Folk bliver bortført!
Jeg troede aldrig, jeg ville se mine venner i live.
Når man så, hvor mange der blev bortført og banket
på det tidspunkt, var det så skræmmende.
SENERE DEN AFTEN
Jeg er lige kommet fra forhandlinger med Ukraines præsident, Janukovitj.
Fra og med i dag vil Berkut stoppe med at bruge magt mod aktivister.
Bortførte demonstranter bliver løsladt.
Vi tror ikke på det!
Jeg har ingen garanti for, at det ikke er løgn.
Vi er blevet snydt mange gange.
Hvis vi tager hjem, kan vi blive fanget!
De kan dræbe os en for en! Og ingen dømmer dem!
Hvorfor dømmer regeringen ikke sine egne forbrydelser?
DAG 82 10. FEBRUAR 2014
Da jeg skulle af sted på min sædvanlige nattevagt,
kom min lille datter hen til mig og bad mig om ikke at tage af sted.
"Far," sagde hun, "jeg vil vokse op
og selv fjerne dem."
Jeg sagde til hende:
"Hvis vi ikke fjerner dem nu, så vil ingen nogensinde kunne gøre det."
DAG 90 18. FEBRUAR 2014
Maidan startede i november.
Den overlevede mange svære begivenheder.
Men der kom en tid, hvor folkene fra Maidan formulerede deres egne mål
som et sæt af særlige politiske krav.
Først krævede vi løsladelsen af politiske fanger.
Det andet var at skabe ligestilling i magten
mellem parlamentet og præsidenten
for at opnå en bedre balance mellem regeringsdelene.
Det tredje var tidligt genvalg til præsidentposten.
Dem, der er for, rækker hånden op!
Kun under de tre omstændigheder
kunne Maidan afsluttes på fredelig vis.
Det var vores krav i februar, og det var meningen, de skulle diskuteres
og godkendes af parlamentet.
Den 18. februar samledes en gruppe mennesker for at gå til parlamentet.
Folk uden våben eller noget.
Mange patrioter svarede på opfordringen
om en fredelig march mod parlamentet.
Vi håber, vores repræsentanter hører os!
Vi gik ud fra, at en fredelig protest og en march til parlamentet,
støttet af en masse mennesker,
ville blive et vendepunkt, og at vi endelig ville blive hørt.
UAFHÆNGIGHEDSPLADSEN
Politiet ventede på os
sammen med Berkut og Titushky.
Husk, da I var børn og lærte at elske Ukraine.
Husk, hvad jeres første lærere fortalte jer.
Jeg vidste ikke, hvordan det ville ende. De begyndte bare at slå os ihjel.
Titushky i Mariyinsky Park den 18. februar
var anderledes, end de var før.
De var veltrænede og organiserede.
En velplanlagt aktion.
Titushky havde lov til at gøre ting, politiet ikke kunne.
Kom nu, gør det af med ham!
De opførte sig som dyr.
Da vi så sorte skyer af røg hæve sig over Hrushevskogo Street,
og forstod, at man brændte dæk på Instytutska Street,
tog vi derhen.
I krydset mellem Instytutska og Shelkovichna Street,
skød Berkut folk fra hustagene.
De havde svoret en ed om at tjene Ukraine,
men de endte med at tjene andre. Meget skidte mennesker.
De lever modbydeligt og ækelt og gør grusomme ting.
De var bundrådne.
Berkut kastede sten mod os.
De viste ingen nåde. Det gjorde vi heller ikke.
Det var ikke som en film på tv.
Det var den chokerende virkelighed, vi stod i.
Ring efter en ambulance! Hold hans ben!
Ring efter ambulancen, hurtigt!
Da Berkut havde geværer og håndgranater,
og vi udfordrede dem uden våben,
måtte vi trække os tilbage til Maidan.
UAFHÆNGIGHEDSPLADSEN
De indtog de bedste stillinger, Oktoberpaladset og gangbroen.
De havde perfekte skydepositioner.
Jeg kender til militærtaktik, så jeg indså, vi var fanget.
I kæmper mod jeres egne brødre og søstre!
I det kritiske øjeblik på Maidan...
ÆRKEBISKOP ROMERSK KATOLSKE KIRKE
...bag dem, der formede en barrikade,
sad folk på knæ og bad med rosenkranse.
Det er jeres folk!
Følg ikke de ulovlige ordrer!
Berkut begyndte at kaste molotovcocktails mod os derovre fra.
Vores side mistede ikke håbet og begyndte at kaste dæk ind i ilden
for at kvæle dem i røg.
Vinden og de højere magter var på vores side,
og røgen var kvælende deroppe.
Vi må stoppe dem med ild!
Ilden er vores skjold!
Mange var skræmte.
Men vi stod der stadig. Ingen løb væk.
Jeg skød efter dem med min slangebøsse.
Jeg ramte et par stykker af dem.
Det var en dramatisk og svær nat.
Folk snakkede ikke.
De kiggede bare hinanden i øjnene,
så ind i hinandens sjæle.
Jeg har aldrig set sådan et mod.
Jeg så på folk og tænkte: "Hvornår stikker de af?"
Jeg ville forstå det, hvis de gjorde.
Men det gjorde de ikke.
De kæmpede...
De kæmpede til døden.
Det lyder måske lidt overdrevet, men i det øjeblik så det sådan ud.
Folk kæmpede til døden.
De kæmpede for Ukraine.
Vi var inde i Fagforeningshuset, da det hele startede.
De kom oppefra.
Fagforeningshuset blev også brugt som hospital,
og der var mange sårede.
Lige nu er der 20 døde
og omkring 400 sårede.
Det er massemord.
Politiet og Berkut kom og begyndte at smide chokgranater.
VICEKOMMANDANT I FAGFORENINGSHUSET
De gjorde alt for at brænde bygningen ned,
for det var revolutionens hovedkvarter.
Da ilden begyndte,
var det største problem at få folk ud,
især dem, der ikke kunne gå.
Hold fast!
Mange mennesker døde i denne bygning.
DAG 91 19. FEBRUAR 2014
Stop med at slå folk ihjel!
Tag hjem til jeres børn. Tag hjem til jeres koner.
Tag hjem til jeres familier!
I løbet af den tid i februar,
blev Skt. Michaels kloster igen
tilflugtssted for folk.
Vi organiserede et hospital i klosteret,
og igen et køkken og et indleveringssted for varmt tøj.
Jeg så førstehjælpsarbejdere fra hele Ukraine,
fra Kiev, Lviv, Vínnitsja...
De arbejdede døgnet rundt med at yde førstehjælp.
De medbragte alt det, de kunne, og de gjorde deres bedste.
I starten var det kun folk fra Kiev, der kom med medicin og mad,
men så begyndte der at komme biler fra Rivne, Tjerkasi og andre byer.
Tag den her kasse, det er pantenol og smertestillende.
Og i baghaven...
...et kapel.
Oplysningerne om 30 døde er næsten bekræftet.
Desværre ved vi ikke noget om ofrene,
der blev ført væk fra Mariyinsky Park af Berkut.
DAG 92 20. FEBRUAR 2014
Dækkene brændte.
Folk samledes, men ingen gjorde noget.
Jeg blev smidt ud, men jeg kom tilbage fra en anden barrikade og blev.
De mente, jeg var for ung til at være der.
Nogle Berkut-folk begyndte at gå på den brændte jord.
Folk begyndte at smide sten efter dem,
da vi pludselig hørte skudsalver.
Det forvirrede os alle.
Folk troede, at Berkut begyndte at skyde demonstranter,
mens de interne styrker troede, demonstranterne var bevæbnede og skød.
De begyndte at trække sig.
Berkut blev og åbnede ild.
Få ham til en læge!
Læge!
Kom, lad os bære ham.
Da folk kravlede op ad den bakke,
indså de, at det ville kræve mange ofre at generobre dette territorium.
Skyderiet begyndte derovre.
Der var cementblokke, som Berkut brugte
som skjold og til at skyde fra.
Han er såret, få ham ud herfra!
Dæk ham!
Hold fast!
Venner! Hjælp!
De skød og dræbte vores folk,
men vi kunne ikke trække os tilbage.
Vi måtte afslutte det.
Man kan se skudhullerne her.
Man behøver ikke være et geni for at regne ud, hvor skuddene kom fra.
Vi er ikke bange for at dø for frihed.
Friheden er for os. Friheden er vores.
Vi vil vinde, og Ukraine vil blive en del af Europa,
og Ukraine vil blive en del af den frie verden!
Vi vil aldrig være slaver. Vi vil være fri.
En af mine venner døde her, Vitya Chmilenko.
Han løb op ad Instytutska Street med en båre for at hente de sårede ud.
Han bøjede sig ned over en såret mand og blev skudt.
Jeg har ingen ord...
Hvilken slags mor har opdraget en mand til med overlæg at skyde på en person,
der bare prøver at hjælpe sin sårede ven?
De skød selv præster.
De mordere holder intet helligt.
De kan lige så let dræbe en hellig mand
som alle de andre, de dræbte på Maidan.
Deres snigskytteangreb viste sådan en perversitet.
Det var...
...rent had...
...for egne brødre.
Vi skal have båret nogle sårede ud, mindst to!
De gik med træskjold under kugleregnen,
og de indså slet ikke, at det var heltemod.
Jeg prøvede at overtale dem til ikke at gøre det,
for de kunne blive dræbt.
De svarede: "Vi er kommet for at dø."
De var motiverede for at gøre dette til et bedre land,
så de var villige til at gå under kuglerne,
velvidende at de kunne dø og måske ikke vende tilbage.
Jeg er ved frontlinjen ved Instytutska Street.
Jeg kan ikke høre dig.
MAIDAN-DEMONSTRANT, 16 ÅR
Sig noget til mor.
Hej, jeg er lige vågnet.
Helt kort, Moysey Vasyl Mykhailovych.
Moysey Vasyl Mykhailovych.
Sig, at du elsker hende.
Mor, jeg vil sige noget til dig.
Mor, du skal vide...
Mor...
Jeg elsker dig.
Ved I, hvad det sværeste er?
At beslutte sig for at indrømme, at en person er død.
Der er ting, jeg hader mig selv for.
Når man genopliver en,
og folk bliver ved med at komme med ofre,
så forstår man, at man måske kan redde den ene,
men de andre kan gå tabt.
Skudsår er livstruende.
Man lukker én persons øjne og beslutter at stoppe genoplivningen.
Så går man videre til den næste.
At beslutte, hvem der allerede var død, det var det sværeste.
-Ære til Ukraine! -Ære til heltene!
-Ære til nationen! -Død over vores fjender!
-Ukraine! -Over alt!
Jeg kan ikke acceptere,
efter alle de krige, vi har haft i verden,
at vi stadig løser vores problemer ved at dræbe hinanden.
Her har vi mistet...
...vores lands bedste folk.
De er for evigt i vores hjerter.
Vi har betalt en enorm pris.
Jeg vil gerne takke jer...
Ud med straffefangen! Ud med straffefangen!
Vi har hørt, hvad vores såkaldte ledere har aftalt med regeringen...
Det, der skete i parlamentet i dag, var vigtigt.
...at få nyt valg i december.
Jeg husker, min far sagde til mig:
"Det er vores endeligt.
Dem, der ikke blev dræbt, bliver det. Dem, der ikke røg i fængsel, ryger ind."
I dag var en lille sejr.
En lille sejr takket være jer.
Jeg indså, vi ikke kunne lade det blive ved det.
Vores mistede venner ville ikke tilgive os,
hvis vi accepterede de vilkår fra regeringen.
-Ære til Ukraine! -Ære til heltene!
Jeg vil godt sige det her.
Vi er almindelige mennesker, der taler til de politikere, der står bag mig.
Janukovitj skal ikke være præsident et år til!
I morgen klokken ti må han fratræde!
Fratræd! Fratræd!
Min landsmand blev skudt ned!
Han havde en kone og en baby!
Og vores "ledere" trykker disse mordere i hånden!
De skulle skamme sig!
Jeg taler til jer på vegne af hele min forsvarsenhed, som min far også er med i.
Hvis I i morgen klokken ti
ikke kommer med en erklæring om Janukovitjs fratrædelse,
så sværger jeg, at vi vil gå over til et væbnet angreb!
22. FEBRUAR 2014 FØR DAGGRY
ET OVERVÅGNINGSKAMERA VISER PRÆSIDENT JANUKOVITJ FLYGTE FRA KIEV
SENERE SAMME DAG
Jeg beder jer, kære kolleger, om at stemme.
Det ukrainske parlament,
som udtrykker det ukrainske folks vilje,
erklærer først, at Ukraines præsident, Viktor Janukovitj,
er fratrådt på forfatningsstridig måde,
og vil ikke fuldføre sine pligter som præsident.
Dernæst at et præsidentvalg vil blive udskrevet
for den 25. maj 2014.
For det tredje, at denne beslutning træder i kraft i det øjeblik, den er vedtaget.
328 lovgivere har stemt for. Beslutningen er vedtaget!
I 23 år har vi kun haft uafhængighed på papiret.
Men nu har så mange mennesker ofret livet, at den er blevet reel.
Maidan var et lille territorium med et umådeligt stort mod.
Folk var parate til at dø for vores børns fremtid.
Selv dem, der ikke selv havde nogen børn.
Folket kom ud og viste, at magten er vores.
Muslimer, jøder, kristne fra forskellige trosretninger. Buddhister
og dem, der ikke tilhører nogen tro,
behandlede hinanden med respekt.
Og jeg kan sige, et nyt samfund er født.
-Ære til Ukraine! -Ære til heltene!
Vi blev født i 90'erne,
i et uafhængigt Ukraine.
KVINDERNES MAIDAN-FORSVARSENHED
Vi kender landets grænser.
Vi forstår betydningen af ordet "patriotisme".
Ære til heltene!
Det er en fantastisk generation, der voksede op under uafhængigheden.
De voksede op som frie mennesker.
Ingen kan tvinge et frit menneske til at knæle.
Maidan var en enestående oplevelse,
hvor alle følte virkeligt sammenhold,
virkelig patriotisme, og følte Guds tilstedeværelse.
MENNESKERETTIGHEDSORGANISATIONER HAR UDTALT, AT I MAIDANS 93 DAGE
BLEV 125 PERSONER DRÆBT 65 ER FORTSAT SAVNET
1890 BLEV BEHANDLET FOR SKADER
I MÅNEDERNE EFTER MAIDAN
BLEV BERKUT-STYRKERNE PERMANENT OPLØST
DEN NYE REGERING I UKRAINE UNDERSKREV EU-AFTALEN
JANUKOVITJ FIK POLITISK ASYL I RUSLAND AF DEN RUSSISKE PRÆSIDENT VLADIMIR PUTIN
RUSLAND SENDTE MILITÆRSTYRKER TIL AT ASSISTERE PRO-RUSSISKE SEPARATISTER
OG ANNEKTEREDE KRIM I DET SYDLIGE UKRAINE
PRO-RUSSISKE DEMONSTRANTER EKSPANDEREDE IND I DET ØSTLIGE UKRAINE,
HVILKET ESKALEREDE TIL EN VOLDELIG KRIG
I FORÅRET 2015 ER FORELØBIGT 6,000 MENNESKER BLEVET DRÆBT I KONFLIKTEN