Totul a început în noaptea de Halloween.
Mama și cu mine am plecat la cârciumă
și am băut până am rămas fără bani și ne-au aruncat în stradă.
Cristoase, eram beți. Nici măcar nu puteam sta în picioare.
Din fericire, aveam mașina.
Mă gândesc că te-am născut.
Trebuia să avortez.
Angie a plecat din cauza ta.
Iar începi. Vrei să mă lași?
Lui Angie nu-i păsa de noi.
A plecat și nu se va întoarce, așa că obișnuiește-te cu gândul.
O să vedem.
Pentru ce-i asta?
Pentru ocazii speciale.
Halloween-ul e momentul perfect pentru a face mici găuri, nu crezi?
O găurică, două găurele,
și o găurică enormă.
Haide, trage.
Trage, la naiba!
Dar te avertizez, la viteză pe care o avem, dacă mă ucizi, vei muri și tu.
Ești nebună?
Ce dracu. La dracu.
O să murdărești scaunele.
Ce? N-am înțeles.
Am spus să nu-ți faci griji, o să am grijă de...
Nu poți face asta! Ticălosule! Aveam de gând s-o fac!
Ești fără inimă, nu poți face asta!
- Renunță! - Aveam de gând s-o fac!
Nu poți face asta!
Omoară-mă, Raymond.
Iubitule...
Vrei? Te rog!
Nu trebuie să te uiți.
O să mă așez în fața lui.
O să-ți spun când să tragi, bine?
Uite. O să mă așez în fața țevii.
Nu, uită-te la drum. Uită-te la drum.
Dă-i drumul. Haide, bine?
O să o pun în gură
și tot ce ai de făcut e să apeși pe trăgaci, bine?
Va fi ușor, sincer.
Nu o să simți nimic, iubire.
Nu vei simți nimic.
M-am gândit că era singurul lucru de făcut.
N-aveam niciun motiv să o dezamăgesc. La ce bun?
Să o conving că viața e frumoasă?
Niciunul din noi nu credea asta.
Eram acolo, ciocnindu-ne de întuneric,
incapabili să vedem ce ne aștepta în față.
Dintr-o dată am înțeles, mamă.
N-am știut dacă să opresc lumina
sau să luminez noaptea,
dar am știut că e singurul lucru de făcut.
Cu venele pline de alcool
și cu drumul desfășurându-se înaintea ochilor mei,
era evident că era singurul mod
în care îi puteam spune, "Te iubesc."
CADAVRE
La dracu.
Rahat! Isuse Cristoase.
Alo?
- Alo? - Ne dați ori nu ne dați?
Ray?
Bună, Angie.
Ce mai faci?
Nu prea rău.
Ce face mama?
Se putea și mai bine.
E bolnavă?
Nu chiar.
E moartă.
Cam așa.
Ce a pățit?
Ciroza la ficat? Sifilis?
Un calibru 38 în față.
Bine. La ce secție de poliție ești?
Nu-s la poliție. Nimeni nu știe în afară de tine.
Unde ești?
Ieșirea Saint-Francois, la benzinărie.
Încotro mergi?
Nicăieri. Am rămas fără benzină și sunt falit.
Așteaptă-mă acolo. Vin.
Conduci ca mama. O să sfârșești mort.
Da, da.
Nu! Stai! Stai, am spus!
Stai, sau trag!
- Ofițer Lambert? - Da, inspector Davoine.
Ne pierdem timpul aici.
Știu unde se ascunde.
Vrei o bere? Cred că a rămas una.
Haide, spune-mi!
Așa e. Eram în mașină.
Mama a scos o armă și s-a împușcat în față.
De două ori.
De două ori...
Prima dată a ratat.
A făcut o gaură în plafon.
Verifică dacă vrei. E o gaură de glonț în plafonul mașinii.
E vreo glumă?
Nu chiar.
Ray, unde-i mama?
Într-un șanț.
Să mergem.
Haide!
Unde e?
Nu știu. Undeva pe aici.
Pentru numele lui Dumnezeu.
Nu-mi amintesc, bine? Era întuneric și turna cu găleata!
Iat-o.
Ray!
- Uite, e acolo. - Nu.
Ba da! Folosește-ți ochii, e chiar acolo!
Să fiu al naibii.
Fă ceva. Du-te și ia-o.
Să fiu al naibii.
Nu, o să o lăsăm acolo. N-are rost să dăm de necazuri.
Cum poți fi așa fără inimă? E mama noastră! Ia-o!
Ai văzut-o, bine? Ești satisfăcută? Să plecăm de aici!
Nu. Ia-o de acolo.
O să aduc mașina. Bine?
Grăbește-te înainte să înțepenească.
Să fiu al naibii.
Să fiu al naibii!
Prinsă iar într-o încurcătură de familie.
Vin! fac tot ce pot!
Grăbește-te! Asta nu-i serial de televiziune ar putea veni cineva!
- În regulă! Sunt aici! - Deschide portbagajul.
Nu. Nu e câine. O punem pe locul pasagerului.
Bine. Tu tragi și eu împing.
- Împinge! - Împing, dar e grea!
Poate s-a umplut de apă.
Bine. Du-te pe partea cealaltă.
Bine. Mă duc pe partea cealaltă.
Bine, o să o apuc de picioare.
Pune-i picioarele sub torpedou.
Asta încerc să fac.
Mamă?
Nu e ea.
Știu că nu e ea, fraiere! Cine e?
Nu știu. Asta poartă piele.
Trebuie să fi avut un accident. N-are casca.
Unde-i e motocicleta?
De unde să știu? Undeva în șanț.
Ferește! Vine o mașină!
Să plecăm dracu de aici.
Scoate-l. Aruncă-l înapoi în șanț.
E prea târziu. Ne-am pricopsit cu el. Se vor întoarce.
Toată asta e o glumă, da?
Mama nu e moartă cu adevărat.
Ai pus astea la cale ca să vin de Halloween,
dar s-a întâmplat să fie un cadavru în șanț.
Mama o să apară imediat.
Păi... dacă așa vrei tu.
Deci, unde e?
În șanț.
Dar nu singură, se pare.
De unde a apărut arma?
De acolo.
Poftim. Mama mi-a cerut să sap o gaură
ca să poate sta frigiderul în pivniță.
Ca un dulap, sau așa ceva.
Nu mă întreba de ce. Oricum, n-am mâncat niciodată aici.
Săpam și am găsit un schelet cu o armă înăuntru.
Păi, deasupra, cam așa.
Cred că cine l-a ucis,
a vrut să îngroape și arma.
Au pus-o pe corp, dar după o vreme,
corpul a putrezit și când l-am găsit, arma era înăuntru.
Trebuie să fi căzut printre coaste, bănuiesc. Nu știu.
Chiar mă crezi atât de proastă?
Cu siguranță nu l-au făcut s-o înghită.
Poți verifica. Mama a păstrat arma.
Dar n-am știut că a cumpărat cartușe.
Pare că a plănuit totul.
O să ne întoarcem mâine.
Raymond?
Îmi aduci valiza din mașină?
Poate că e rănită și s-a pierdut în pădure.
E moartă. Avea o gaură mare în față.
Dă-mi prosopul, te rog.
Mulțumesc.
Vrei să-ți spun că ești la fel de frumoasă ca întotdeauna?
Mulțumesc totuși.
Nu știu dacă-ți amintești așa bine de mine.
Unele lucruri nu le uiți.
Cel puțin, cu siguranță nu pari să vrei.
Nici tu.
Nu-mi amintesc. A trecut așa mult timp.
Se pare că nu-ți pasă.
Nici ție.
Amintește-ți, atunci nu aveam cu ce te compara.
Asta nu-i plăcut.
Și în afară de Lucette, nu prea văd cu cine m-ai putea compara.
Dacă nu cumva au fost și altele de atunci.
Te mai vezi cu ea?
Ca de obicei. O dată pe an, de ziua mea.
Te învârti în sculă pentru ea?
Îi place.
Puteai face o avere cu cascadoria aia.
Adevărat?
Da, poate.
Nu o fac în fiecare zi. E obositor.
Nu o fac pentru oricine.
O să o faci din nou pentru mine?
Cu siguranță, nu azi.
Unde dorm?
În camera mamei.
Am aranjat patul cu cearceafuri noi.
Mulțumesc.
Nu mă mai privi. Mă deranjează.
E la fel de frumoasă ca la TV?
Da. Și?
Nu e vina ei. Așa a fost născută.
Când eram de vârsta ei și eu eram destul de sexy.
Dar apoi am rămas gravidă cu voi, la naiba.
Da, știu. Noi ți-am ruinat viața, bla, bla, bla.
Ai spus-o atât de des.
A fost drăguț din partea ei să vină după mine.
Poate că a venit doar pentru mine.
Pentru tine?
De ce?
Mi-a cerut să fac cascadoria pentru ea.
Pleacă de aici! Angie, nu e Lucette.
Nu, a venit pentru mine. Numai pentru mine.
Nu mai vorbi. Mi-ai stricat viața sexuală.
Prefă-te că nu sunt aici.
Crezi că e ușor?
Mă simt ca un fraier când te uiți la mine.
Bine, nu mă mai uit. Pentru numele lui Dumnezeu!
Nu te îngrijora, Lucette.
N-o să mă învârt pentru ea,
chiar dacă e mai frumoasă ca tine.
Da, Ray?
Continuă!
Bravo!
Bravo.
Ticăloșii ca tine nu ajung la închisoare.
Tu ai ucis-o.
O să plătești, Raymond Marchildon.
Te simți bine?
Ai țipat în somn. M-ai speriat.
Cât e ceasul?
E devreme. Vrei niște cafea?
- Mulțumesc, ar fi grozav. - Vino și fă-o, bine?
Aragazul e oprit, e rece și nu știu cum funcționează.
Ăsta-i efectul pe care îl am asupra ta?
N-are de-a face cu tine.
se întâmplă în fiecare dimineață. Arată că-s sănătos.
Foarte sănătos.
Dacă toată lumea ar fi atât de sănătoasă, ar putea închide spitalele.
A trecut ceva vreme de când n-ai mai mâncat așa, da?
Destul.
Cine-s...
Cine-s în pictura din dormitorul ei?
Peretele rataților?
Vechii ei amanți, spunea ea. Tata ar trebui să fie undeva acolo.
Serios?
Care dintre ei?
N-am întrebat.
Se pricepea cu pensula.
Era bună și la culori. N-am fost niciodată bun la culori.
Ai adăugat ceva verdeață?
Nu cred.
Ce-s chestiile verzi?
Trebuie să fie pământ.
Nu te speria. Se întâmplă în cele mai bune familii.
Uită-te la mine.
Chiar nu ai respect de sine, nu?
Asta-i bună. Respectul de sine e ca dragostea. Destul de neplăcut.
De unde știi? Ai iubit vreodată pe cineva?
Bună, Ron, sunt Angie.
Bine, dar tu?
Ce?
Nu, ce-i asta?
Ai vorbit cu Johnny?
Ce dracu e asta?
Părăsesc orașul o zi și totul se duce de râpă?
Nu-mi poți face asta măgarule!
Bineînțeles că trebuie să vorbim. Ai înțeles bine.
Nu scapi cu asta, Ronald Maisonneuve!
Plec chiar acum. O să stăm de vorbă!
- Începe! - Am plecat!
E partea în care ți-o pui cu un tip ca să salvezi o fată de un pește.
Știi că e pedofil când încearcă să te râdă jos.
- Plec. - Unde?
Nu-i treaba ta.
Bine. Ne vedem peste 10 ani.
Fă-ți viața! N-am de gând să te dădăcesc!
Poți rămâne aici cu sticlele tale goale și cu macaroanele cu pământ.
Trăim în lumi diferite.
Unde se duce?
Pleacă, că de obicei.
Încerci să o faci să stea? Ce ai făcut?
Nu-i pasă de noi.
E o javră. Exact ca tine.
Ești rănit.
Ce-ți pasă?
Actrița Angie Pontbriand, vedeta serialului Cadavre,
nu va apărea în viitorul sezon.
Iată comentariul producătorului Ronald Maisonneuve.
Știu că fanii vor înțelege.
Cererile drei Pontbriand sunt dincolo de posibilitățile noastre.
Știți, actorii de azi au tendința să creadă că sunt de neînlocuit.
Sper că acest caz va face întreaga profesiune să se mai gândească.
Mulțumesc.
Scuzați-mă. Asta-i tot.
Ticălosul!
Ți-o trag prima oară pentru că e marea ta ocazie.
Apoi, ești un star temperamental dacă ceri o mărire de salariu.
Oricum, nu ești bun.
Ești acolo doar pentru că ai țâțe frumoase.
Între timp, afurisiții ăștia putrezi, nemernicii ăștia,
fac milioane arătându-ți curul,
pentru că asta se vinde: țâțe și cur și sânge!
Spun că asta-i tot ce vor oamenii să vadă: sex și sânge!
Mă tratează ca pe o curvă.
Pe mine?
Ronald e un pește!
E un pește nenorocit!
- Te-ai culcat cu el? - Vrei să taci?
Taci! Păstrează liniștea!
Trebuie să o spun,
pentru că nu mă ascultă nimeni.
Nu!
Prietenul m-a părăsit.
Am vândut totul ca să-i plătesc nenorocita de cauțiune.
Nici măcar n-a venit să-mi spună la revedere.
Nici măcar să mi-o tragă ultima oară. Nimic.
A fugit cu amicii săi să înceapă o nouă viață fără mine.
La naiba.
Acum nu mi-a mai rămas nimic.
Sunt singură.
Și sunt goală pe interior.
Din nou.
Așa că te-ai întors aici.
Acum, că mama s-a dus,
jumătate din casă îmi aparține, corect?
E casa mea la fel de mult ca și a ta.
Ce?
Taci.
Taci!
Rahat, toate lucrurile mele sunt pe jos.
Pe nenorocita ta de podea murdară.
Acum e podeaua noastră.
Știam că se va ajunge la asta!
Ești doar un idiot, Raymond Marchildon!
Stai, sau trag!
La naiba. Ofițer Lambert, urmează-mă.
La naiba! A dispărut!
Inspector Davoine!
Ridică-te!
Răzbună-mă.
Așa. Fugi.
Nu încerca scăparea vinovată. Nu va mai merge.
Șobolan fără inimă. Nu ne poți părăsi.
Așa e. N-am inima. Sau altceva.
Ea are tot. Uită-te la ea.
E mai mare, dar arată cu 10 ani mai tânără.
Așa se întâmplă când ești urât.
Da? Ei bine, acum am un BMW.
Un tip cu un BMW nu trebuie să arate bine.
Așa că adio tuturor
și duceți-vă la dracu.
Cum îți place asta? Ea a ales ziua ta de naștere.
Trebuie să te iubească puțin.
Lasă-mă în pace.
Și tu?
- O mai iubești? - Taci din gură.
Aș vrea și niște flori.
Măi, să fiu al naibii.
- Salut. - Ce mai faci?
Salut.
Vă cunosc?
Poate că te cunosc...
Chiar ai curățat locul. Arată frumos.
Ți-am cumpărat niște flori.
Ți-am reparat mașina și...
Au venit să aducă un covor.
Scuze. Nu e chiar un covor.
Nu e chiar un covor, zic ei.
E mai mult... un schimb.
Vor să facă un târg.
Am... înțeles.
Dar cred că aveți adresa greșită,
pentru că n-am comandat un covor.
- Asta-i adresa corectă. - E adresa corectă.
E mama.
Mama a comandat un covor?
Mama e în covor.
În covor.
V-am văzut noaptea trecută.
El unde e?
- Cine? - Johnny.
Johnny?
V-am văzut când l-ați luat.
E un schimb.
Da. Asta e a voastră,
dați-ni-l pe al nostru.
Unde e?
Arată-le. Termină cu asta.
Eram în fața voastră și i-am încurcat pe întuneric.
Nu știam de mama voastră. Am aflat când ne-am întors.
Asta-i nașpa, nu-i așa? Un glonț în față...
Dar nu-i treaba noastră.
Nu-i treaba noastră.
La fel și pentru noi.
N-am văzut nimic, n-am auzit nimic.
Chiar nimic. Nimic.
- Nu s-a întâmplat nimic. - Nimic.
- Aud ceva. - Ba n-auzi.
Ba da. E ceva sus.
- Ești sigur că asta-i tot? - Da, asta-i.
Ce e zgomotul ăla?
Sunt porci! O mulțime de porci!
- Porci! Câini! - Poliția?
- Porci peste tot!
- Plecăm de aici. Mișcă-te! - Vin!
Porci peste tot!
Repede! Poliția! Grăbește-te!
Ray, vino să vezi!
Asta nu-i bine. Or să ne prindă. Nu! Acolo.
Mai vin încă vreo sută.
Ray, sunt porci peste tot!
Ray, fă ceva!
- Ce se întâmplă? - Unde-s porcii?
Unde-s porcii? Deschide ochii, fraiere!
Sunt peste tot!
Haide, porcilor! Ieșiți afară!
Au plecat cu toții?
Avem probleme.
Am aruncat toată cocaina în closet.
Dacă nu recuperăm drogul, Jos-Louis ne va ucide cu siguranță.
Rocky ne va tăia urechile și ne va face cu siguranță să le mâncăm.
Asta-i prima noastră slujbă pentru ei.
Sunt singurii care angajează pe aici.
Nu ne vor lăsa să explicăm.
Poate puteți recupera ceva. N-avem fosa septica.
Nu văd nimic.
Trebuie să fie acolo.
Unde-i fosa septica?
Nu e o fosă septica. E o groapă plină de rahat.
Adică chiar e septica?
Te iubesc cu adevărat.
- Și eu, păsărica mea. - Uite-o.
Biata mamă.
Totuși, arată bine pentru vârsta ei.
De ce e îmbrăcată așa?
E costumul ei de Halloween.
- Ieri a fost Halloween-ul. - Corect.
Trebuie să-i facem o slujbă.
Ce?
Nu știu. Să cântăm un imn.
Să spunem o rugăciune.
Știi vreuna?
Adio, mama.
Vise plăcute.
Nu te mai holba așa la mine.
Cum anume?
Așa! Ca și cum ți-aș aparține. Mă deranjează.
Mă gândeam doar cât ești de frumoasă, asta-i tot.
Mulțumesc.
Ești drăguț.
Uite, a mai rămas unul.
Nu e drăguț?
- Vezi ceva? - Păi...
Sincer...
- Hai să terminăm cu asta. - Da.
Acum cine mai e?
Salut.
Scuze de deranj. Sunt ofițer Pilon de la poliția provinciei.
Am o întrebare.
Ați văzut niște porci?
Nu. Îmi pare rău. N-am văzut nimic.
Haide, omule. O sută de purceluși.
Nu. N-am văzut nici măcar porci mari pe aici.
Un camion a alunecat în șanț, înțelegi?
A pierdut încărcătura de purcei. Uite care-i treaba.
Sunt urme care duc chiar până aici.
Poate s-au dus în pădure. Așa cum ți-am spus, n-am văzut nimic.
Bine.
Nici soția?
O să o întreb, dacă nu vă supărați...
Încântat să vă cunosc. Ofițer Pilon.
Nu vreau să vă jenez în față...
- Fratelui meu? - E fratele tău?
Da, e fratele tău. Adevărat.
Doar că...
Ne-am mai întâlnit, nu-i așa? Cu siguranță.
Stai puțin.
Ce pește mare am agățat.
Frumușelul e încântat?
Nu.
Cristoase, nu. Nu, nu, nu!
Ești Mariette Davoine!
- Mulțumesc că ai trecut pe aici.. - Nu, nu, nu!
Am văzut fiecare episod.
Chiar și reluările.
M-am supărat când au spus că nu vei reveni în sezonul următor.
La secție, am oprit munca 15 minute în semn de protest.
Câțiva tipi au făcut chiar o petiție.
Adică... stai să le spun!
Inspector Davoine în persoană.
Nu! Nimeni n-o să mă creadă!
Ascultă, e cu adevărat o mare onoare.
Te rog, ridică-te, ofițer Pilon.
Nu, te rog! Îmi poți spune Robert.
Ridică-te, Robert.
Îmi pare rău că nu-ți putem oferi ceva de băut.
Nu, nu, e în regulă.
Vino puțin. Vreau să-ți spun...
Știi ce cred?
E mai bine așa.
Ce anume?
Că ai încetat să mai joci în serial.
Meriți mult mai mult de-atât.
Și tu crezi așa?
Bineînțeles că da!
Era slăbuț. Era totul destul de jos!
Cu excepția ta, bineînțeles.
Nu eu scriu poveștile, știi.
Da, să vorbim despre asta.
Uite, episodul ăsta, bine?
Da. Ce e?
Adică n-ar fi greu să faci mai bine de atât.
Bănuiesc că nu, da?
Bineînțeles că nu. Cu siguranță!
Știu! O să scriu pentru tine, la naiba.
Îl poți da șefului tău.
Ar putea să nu fie mare lucru, dar îți pot spune...
Sunt 110 volți!
- Alternativ! - Afirmativ!
Uite ce de lume!
Bună ziua dle "Con."
Jos-Luis. Rocky...
Ce vă aduce aici?
Îi cunoști pe tipii ăștia?
Am venit să livrăm un covor.
Da?
Deci...
Ești în afacerea cu covoare acum, Rocky?
Nu ai fost portar înainte?
Așa e. În zilele astea ai nevoie de două slujbe
- dacă vrei să-ți câștigi traiul cinstit. - Bine.
Da.
Dar tu, Jos-Lauis? Nu ai nevoie de două slujbe?
Nu. Eu îi țin companie să nu se simtă singur.
Unde-i toaleta?
De ce?
- Vrei detalii, idiotule? - Acolo...
În colț.
Da, așa e.
Nu lucrezi azi, Bob?
Aveți grijă, amândoi! Bine?
Pentru că-s cu ochii pe voi.
Dra Davoine, a fost o onoare să vă cunosc.
Și pentru mine, Robert.
Ai grijă pe unde mergi.
Afirmativ!
Ascultă!
Jos-Louis, le-am găsit!
- Te iubesc! Te iubesc! - Nu.
Ești detectivul de la TV?
- Ce cauți aici? - Am venit să-mi văd fratele.
Bine. O joci pe Mariette Davoine.
Deci ești vedetă! Ești sexy, în regulă.
Ăsta-i fratele tău?
M-ai fi putut păcăli. Urmăresc toate episoadele tale.
Știu un tip care variază privindu-te.
Las-o pe mai târziu.
Avem ceva de vorbit.
E rândul tău, uriașule.
Haide!
Avem un covor pentru tine.
- Încă unul? - Ei unde sunt?
- Cine? - Nu fă pe deșteptul.
Mașina e afară.
Ei! Ei au plecat pe jos.
Ne-au dat deja un covor.
- Am făcut schimbul. - Și Johnny?
Unde-i Johnny?
Johnny e în pivniță.
Nu-ți fă griji.
Amicii tăi au luat, după ce au venit.
Ce au luat?
Nimic.
Ei bine, totul.
Nu înseamnă nimic pentru noi.
Uită-te în pivniță.
Acolo s-a întâmplat totul. Pe ușa de acolo.
Acolo au dus totul.
Rocky!
- Ești sigur că nu e o cursă? - Nu, e doar un purcel ascuns în pivniță.
- Poliția? - Câinii.
Jos-Louis?
Era doar un purceluș.
Doar un purceluș roz.
E dezgustător.
Asta-i semnul meu în zodiacul chinezesc.
Îmi pare rău, bine? Chiar îmi pare rău.
Cele mai adânci condoleanțe.
Nu contează, puștiule.
Ba contează! Lasă-mă în pace! Am și eu sentimente!
Bine, în regulă. Lasă-le se se exprime.
E bine să-ți exprimi emoțiile.
Somn ușor, purcelușule.
E frumos.
O să plecăm acum.
Bine.
Dacă îi vedeți pe cei doi fraieri,
spuneți-le să ia urma buncărului urgent.
Și să nu uite nimic de data asta.
O să le spunem. Și nu vor uita.
Ce nu vor uita?
Nimic.
Foarte bine.
Înțelegem.
Ce înțelegeți?
Nimic.
Nu înțelegem nimic.
Așa e.
Haide. E vremea să plecăm.
Mai lipsesc câteva.
- Dar... - Nu am luat toate punguțele de cocaină.
Nu pot fi prea departe.
Covorul vostru.
Încă odată, îmi pare rău pentru purcel, bine?
Da, dar ce e cu covorul? Avem deja unul.
Nu, ăsta e cel bun. Fraierii l-au încurcat în buncăr.
Vezi, mereu folosim același covor pentru livrări.
Obținem discounturi speciale, de la guvern.
Dar... cum rămâne cu Lucette...
Cum o rezolvăm? O luați înapoi,
- sau o păstrăm? - Lucette?
Ai recunoscut-o?
Pe cine să recunosc?
Am știut că trebuia să o fac eu.
Nu era mama?
Nu știu ce-i cu mine în ultimul timp. Mi-am pierdut simțurile.
Îmbătrânim.
Cu siguranță.
- Aia nu era mama? - Am vrea să continuăm.
Ce?
- Să îmbătrânim. - Ai știut?
Am vrea să continuăm să îmbătrânim.
Ce vrei să spui?
Pe Lucette am îngropat-o în pivniță? Tot timpul am crezut că era...
Taci!
Vrei să taci dracu din gură?
Nimeni...
Nimeni nu-mi vorbește așa, Raymond Marchildon!
Ticălos putred, să mă minți în legătură cu mama!
Mincinosule! Îmi datorezi ceva respect.
Ești un ticălos egoist ca toți ceilalți!
N-aș vorbi așa cu soră-mea. M-ar ucide.
Ce javră nebună.
Da, da, vin!
Uite încă unul.
- L-ai uitat. - Mulțumesc.
Nu-s mândru de împușcături.
A fost destul de la întâmplare. Nu așa cum ai făcut bătrânei.
Un foc: rece, curat, ordonat.
Ai potențial. Cu siguranță ai potențial.
- Mulțumesc. - Nu renunța, bine?
Nici tu să nu renunți.
Da, vin!
Dacă îți trebuie o slujbă, vino să ne vezi în Mainville.
Dacă nu știi unde suntem, întreabă orice polițai. El va ști.
Mulțumesc. Ai grijă la scara aia.
- Salut. - Pa.
Nu vorbi despre ce nu știi.
Da, știu. Adică... nu știu.
Știu că nu știu.
- Amândoi știm asta. - Știm asta.
Îmi pare rău pentru cele spuse. M-a luat valul.
Iartă-mă, n-am vrut.
Mă duc să o îngrop pe mama. Vrei să spui o rugăciune?
Să o vezi o ultimă dată?
O dată a fost destul, mulțumesc.
Te simți bine? Nu arăți bine.
Trebuie să scap de nenorocitele tale de macaroane cu pământ, asta-i tot.
Lasă-mă singură!
Dacă ai nevoie de mine, voi fi în pivniță.
O îngrop pe mama.
Unele lucruri nu le putem schimba, Raymond.
E sora ta, Ray. Sora ta.
Trezește-te, Ray! Nu vrea să facă nimic cu tine!
Nimic! Ești un ratat.
Taci!
Mai sunt încă pe țeavă?
S-ar putea.
Alo?
Hai să facem pe submarinele!
- Bună, prieteni. - Le-am găsit pe toate.
- Le avem pe toate! - Suntem salvați!
Cristoase, mirosiți a rahat!
O să fii surprinsă. Te obișnuiești.
- Putem face o baie? - Nu știu.
Pentru că mă duc la muncă și am întârziat.
Sunt de serviciu la cârciuma din Mainville. O știi?
Cred că te-am văzut acolo.
- Nu. Nu cred. - E barul lui Jos-Louis.
Bine. Acum înțeleg.
Tu...
dansezi?
Acum? Imediat?
- Nu. La cârciumă. - Scuze.
Nu chiar, dar mi-ar place. Acum în principal, servesc la mese,
dar Rocky a spus că o să mă încerce. Poate la noapte!
Să te încerce?
Da, să vadă dacă-s destul de bună.
E emoționată.
Tracul.
Ca un copil.
Repet cu ea în fiecare dimineață. O să fie bine, scumpo.
Tu trebuie să o cunoști pe Lucette.
Lucra la cârciumă.
Sigur! Lucette era fata lui Johnny.
- Fata lui Johnny? - Da.
Erau așa dulci împreună.
Dragoste din prima noapte.
- La prima vedere? - Așa e.
Oricum... biata copilă.
Biata cine?
Lucette. Trebuie să-i fie dor de el.
Când ai accident de mașină, nu pleci pur și simplu.
Fără cască...
E riscant.
Ea cunoștea un tip
care se învârte ca un titirez, stând în sculă.
Te-ai prins?
Se învârtea!
Oamenii cred orice.
Doamne.
Fă ceva.
Bine.
Duceți-vă să vă spălați pentru că mirosiți.
Mulțumesc foarte mult.
Și apoi... plecăm.
- Promitem. - Da.
- Sclav, sclav! - Da, stăpâna?
Scoate-mi cizmele.
Alo?
Detectivul sergent, Pilon!
Haide, nu mulțumesc.
Spune-mi doar polițist.
Cu ce te putem ajuta?
Deci asta e. Am găsit toți purceii...
în afară de unul. O rată de succes de 99%, nu-i rea.
Bravo.
Angie, ți-l amintești pe polițistul Pilon?
Bineînțeles.
Notițele pentru scenariul meu.
N-am decât primele câteva pagini,
dar restul ar trebui să fie gata mâine, pentru că...
pare ușor, dar durează ca să creezi ceva.
Gândirea, te obosește.
Da... bănuiesc.
Deci, iată-l.
Citește-l și spune-mi comentariile tale, inspectore.
Bineînțeles!
Deci... mulțumesc foarte mult.
Și așteaptă!
Pentru că am planuri mari pentru noi. Am vorbit azi cu un producător
și vom ține legătura.
E adevărat?
Haide, nu glumi cu asta...
pentru că recunosc...
mi-ar place să intru pe scenă artistică.
Pentru că știu...
că-s artist.
Am lucruri importante de spus lumii.
E evident, Robert.
Tu...
Felul cum ies cuvintele alea din gura ta...
îmi vine să plâng.
Asta pentru că ești artist, Robert.
E adevărat. Așa recunoști adevărații artiști.
- Plâng tot timpul. - Cu siguranță.
Și să-ți spun, cred că-s un artist adevărat pentru că, serios...
- pot plânge oricând vreau. - Poți?
Ești din ce în ce mai artist, Robert.
Și apoi... simt că...
miroase ciudat aici.
Da, ca și cum...
o duhoare poate mirosi bine.
Trebuie să fie friptură din cuptor.
Un purceluș?
Da.
Un porc micuț.
E gata?
Nu chiar.
Oricum, mulțumesc că m-ați invitat, dar nu pot rămâne.
Nu, în niciun caz. Monique ar divorța dacă nu mă duc acasă.
- Da. - Păi, bănuiesc...
Poate pe altă dată, da?
La dracu. Facem sacrificii pentru artă.
Văd limpede.
Numele meu în distribuție, scenariul: Robert Pilon.
Sau chiar mai bine: Robert Piloni.
Zbor la clasa întâi, cu laptopul pe genunchi,
legătură directă pe net cu Los Angeles, Hollywood-ul la picioarele mele.
Și tu, alături de mine... zâmbind.
Ești așa romantic, Robert.
Nu...
tu ești cea care mă inspiră.
Corect.
Îmi pare rău...
dar trebuie să fii obosit cu toate gândurile astea nonstop.
De ce nu te duci acasă să te odihnești,
să-ți vezi nevasta, să faci un duș și să-ți aranjezi din nou părul?
Nu m-am simțit niciodată mă bine.
Cu 150% viteza, înainte.
De fapt...
simt că vine ceva. E adânc.
Puternic.
Ceva în interior mă sfâșie.
Cristoase, o să mă nasc a doua oară!
La naiba! Pot să vă folosesc toaleta?
- Îi permitem? - Nu!
Da, nu. Da!
- Da! - Bine.
Doamne, e jenant, dar nu mă pot stăpâni.
Trebuie să plec! Acum!
Suntem terminați...
Slavă Domnului.
Ce-i asta?
Ce am spus acolo? Trebuie să scriu. A fost bine.
Cuvintele ce-ți ies din gură... Mă inspiri...
Muza mea.
Ce-i asta?
Scuze.
Bine.
Ce-i asta?
Nu înțeleg. Care-i problema?
Aer pe țevi?
- Ce se întâmplă? - De unde să știu?
N-a fost un vânt.
Ai nevoie de ajutor. Vorbesc serios.
Să fiu al naibii.
Să fiu al naibii!
Mulțumesc mult.
Bine. Mulțumesc mult.
Mai bine plec. E târziu. Monique ar putea fi îngrijorată.
Bine! Da, da.
O să te duci direct acasă, da?
- Da. - Da, Robert?
Da, da, da.
- E vremea pentru un somn lung. - Da.
Îmi pare rău că vă las cu vasele murdare,
dar sunt de serviciu devreme.
Nicio problemă. Vom avea grijă de tot. Suntem obișnuiți.
Mulțumesc mult pentru friptură.
Cu plăcere.
- Mulțumesc mult, inspectore. - Oricând, Robert.
Nu-ți uita haina.
- Ne mai vedem, inspectore. - Afirmativ...
Ce facem acum?
Ce crezi?
Ca de obicei.
Mă întreb dacă vechiul schelet ar putea fi tată.
Cu siguranță a crescut o familie.
Nu, adică tatăl nostru.
De ce ar fi acolo?
Poate că mama l-a ucis cu ani în urmă.
De ce?
De unde să știu? Nu pare să dureze mult ca să ucizi pe aici.
S-a împușcat singură, ani mai târziu, cu aceeași armă?
E posibil.
Nu e stilul ei.
Nu e stilul ei nici să-și zboare creierii.
Ticăloaso.
Crezi că am ucis-o?
Ești așa deșteaptă.
E moartă, la naiba. Ce mai contează?
Dumnezeule. Ai ucis-o.
Recunoaște, Ray. Spune că ai ucis-o.
Scapă de mașina aia nenorocită.
Da, da.
Nu pot dormi cu bărbații ăia.
E în regulă. Ai voie.
Îmi pare rău pentru ce am zis.
Ray?
Ray...
Îmi pare rău că am spus că tu ai ucis-o.
Am fost o javră.
Știu că nu ești criminal.
Angie...
Angie?
Da, ce este?
Raymond Marchildon?
Depinde de ce vreți de la el.
O caut pe sora lui, Angie Pontbriand.
Cred că asta e mașina ei.
Pot ști cum te numești?
- Ronald Maisonneuve. - Ai grijă la scară.
Produc serialul Cadavre.
Să nu ne formalizam.
Bine, intră.
Bea o cafea cât aștepți.
Ce cauți aici?
Trebuie să vorbim, Angie.
Cum m-ai găsit?
Ai semnat toate contractele. Îți știu numele adevărat.
Nu-s așa mulți Marchildon.
- E o armă adevărată? - Nu, e o brichetă.
Nu e așa rea.
Am văzut o mulțime de arme false pe platouri.
Asta e foarte bună.
Asta arată că e falsă. Experții observă detaliile astea.
Ai venit să te dai mare sau să vorbim?
Fanii te vor înapoi.
Am venit să te invit
să faci parte din sezonul următor al serialului.
Te-ai gândit singur la asta?
Nu am prea multe alegeri.
Și crezi
că dacă mă rogi frumos, o să revin?
Spune-ți termenii.
Nu. Nu merge așa.
Nu o să o ai înapoi așa ușor.
Banii nu pot cumpăra totul.
Avem principii în familia asta.
Nu cred că te privește pe tine.
Ba da.
Pentru că...
sunt noul agent al lui Angie.
Adevărat?
- Da. - Da.
Nu va mai fi tratată urât.
Și de acum, s-a terminat.
I-am spus în dimineața asta, am spus...
- Angie, corect? - Da.
- În dimineața asta... - Am stat de vorbă.
Am spus, "Nu vorbi despre bani. Lasă-mă pe mine să fac asta."
"Îți distruge frumusețea."
Bine. Cât vrei pentru principiile voastre sănătoase?
Cât? Ei bine. Cât de mult.
Cât de mult...
Fă-ne o ofertă și vom vedea.
- M-am gândit că poate... - Las-o baltă.
N-o să ajungem la o înțelegere.
Ce am spus?
Ai spus "M-am gândit." Nu avem nevoie ca tu să gândești.
Fă cea mai bună ofertă a ta și înmulțește-o cu doi, pentru început.
Ușurel.
Păcat. Știam că nu va merge. Nu ne putem înțelege.
Așa că pleca. Nu ești bine venit aici.
- Păi! - Tu și "Păi" al tău.
Cu amabilitate, termină, dle.
Nu, stai! Cu siguranță putem ajunge la o înțelegere.
Nu, nu putem. Nu înțelege.
Nu ți-o mai poți permite pe Angie Pontbriand.
Asta e limpede și nu contează.
Avem o mulțime de oferte de la alte posturi TV
și suntem pe cale să semnăm.
Pot aranja o ofertă, sunt sigur de asta.
- Nu cred, mulțumesc. - Cât?
3? 4?
Îmi irosești timpul. Fii serios.
5?
6?
7? Vrei să mă asculți?
8?
9?
Nu pot merge mai sus. Jur. Chiar nu pot.
Pe episod.
Ce? Asta înseamnă 900 de mii! 900.000! 9 de episod!
Ți-ai ieșit din minți?
Haide. 900 de mii pe episod!
Vorbește adevărat?
Nu-s așa prost. Știu că 900 de mii sunt pentru tot sezonul.
Știu asta. Dar nu ne interesează.
Atunci ce pot face?
Oferă alte compensații.
- Cum ar fi? - Cum ar fi?
- Părți din producție. - Părți din producție.
Procentaj.
- Dreptul de a revedea scenariul. - Dreptul de a revedea scenariul...
Păi... cred că se poate aranja.
Asta nu-i tot.
Ce altceva?
Nuditate completă din față. Asta iese.
Soră-mea nu-i o curvă.
Bine. Cât?
5%.
5% din taxa pe episod
unde e complet goală și asta-i pentru sâni.
10% pentru păsărică.
Dar fundul face parte din înțelegerea cu sânii.
Da. Așa e.
Da. E în regulă pentru fund.
S-a făcut?
Da, dar...
Ce, dar?
Avem nevoie de un aconto ca să ne dovedești bună credință.
Ce vreți să fac? Să mă împușc? Bine.
Nu, doar 50 de mii cash. Acum.
Pentru numele lui Dumnezeu, nu port 50 de bătrâne în buzunar!
Și de altfel, nu vi-i pot da fără un contract.
Primiți un CEC?
Vezi? Poți fi drăguț când încerci.
Ray!
N-o să mai vorbesc de bani fără tine de acum încolo!
Asta-i doar începutul, iubito. Suntem în afaceri.
Poftim. Ai condus niște negocieri dure, dar să sărbătorim.
Trebuie să respectăm tradiția.
Sunteți complet nebuni!
Nu, Ron, așteaptă!
Nu e ceea ce crezi!
Ron!
Fără ranchiună, bine?
Bine. Fără ranchiună.
O să trec luni pe la birou.
E bine.
O să fim amândoi luni acolo.
- Da. - Da. Așa să faceți.
Ai grijă la scară.
Să fiu al naibii.
Sper că e ultimul. Pivnița e destul de plină.
- E mort și e vina ta! - Poftim?
Niciodată nu repari casă.
Nici măcar nu poți bate un cui că lumea!
Mama avea dreptate. Ești un ratat!
Da? N-ai crezut că-s un ratat
când l-am făcut să-ți dea un CEC de 50 de bătrâne!
CEC-ul va aduce poliția direct la noi!
S-a dus, trezește-te!
Ce faci?
Ce faci!
Eu...
Mă regulai?
Să te ia dracu, Ray, mă regulai, ticălosule.
Am crezut că și tu mă vrei.
- Te-am vrut? - Te iubesc.
Cum puteai să crezi că vroiam să mă regulezi, șobolan împuțit?
Am vrut să... N-am vrut... Îmi pare rău, Angie.
- N-ai voie! - Te iubesc, Angie.
Toți ceilalți mă pot regula, dar nu tu!
Ești un porc, ca toți ceilalți, Raymond Marchildon!
Ca fiecare dintre nenorociți!
Nemernicule... Să fii afurisit!
Să nu îndrăznești să mă părăsești... Ray!
Raymond!
Raymond, nu pleca!
Raymond!
Ray! Unde te duci?
Nu poți pleca!
Nu mă poți lăsa singură escroc împuțit.
O să te ucid!
Trebuie să plec. Trebuie să plec departe!
Nu! Trebuie să stai!
Te iubesc, Angie. Dar trebuie să plec.
- Nu! Și eu te iubesc, Ray. - Trebuie să plec.
Nu. Frățioare.
Te iubesc!
Raymond!
Ray, trebuie să rămâi. Ray!
Nu mă lăsa singură...
Angie a fost sora mea
și știu că ne-am iubit cu mult timp în urmă.
Și în ziua aia, eram frumos.
În ochii lui Angie, știu că eram frumos.
Așa că să vă ia dracul pe toți.
Subtitrarea: Dorula www.subtitrari-noi.ro/Subtitrari-noi Team