Hei, Frosty!
Hei, Rudolf.
For en flott junidag!
Helt nydelig.
Bare ti minus.
Kan barna se på at du trener, Rudolf?
Selvsagt.
Millie, Chilly.
-Ok, pappa. -Nå kommer vi.
Kan du lyse med nesen din, onkel Rudolf?
Bare én gang. Vær så snill?
La gå, da. Én gang.
-Rudolf. -Hva er i veien med nesen din?
Jeg... jeg vet ikke.
Den slukner.
Det stemmer. Tro det eller ei, men Rudolf sin nese sluknet.
Bare på grunn av noe som begynte for veldig lenge siden.
Og da mener jeg veldig lenge.
Lenge før jeg kom til Nordpolen, lå hele området under makten...
...til en mektig og magisk konge som het...
...Winterbolt.
De veldige kreftene til denne tyrannen kom fra et septer av is.
Alle de som våget å trosse hans ondskap...
...ble knust eller drevet bort fra Nordpolen.
Winterbolts tyranni varte i årevis.
Men én dag...
...dukket det opp en som kunne stå ham i mot.
Lady Boreal, dronningen av nordlyset.
Hun inntok menneskeform for å trosse Winterbolt...
...og forsvare de undertrykte.
Kong Winterbolt.
I årevis har jeg vært vitne til din ondskap.
Nå kommer jeg som menneske for å befale deg...
...til å ende denne ondskapen!
Du har forårsaket nok smerte og ulykke.
Du skremmer ikke meg. Forsvinn.
Du hadde sjansen, onde monark fra Nord.
Nå må jeg stoppe deg.
-For alltid? -Ingen ting varer evig.
Men du vil falle i en dyp søvn.
Slik skal du forbli, så lenge min magi lyser.
Det er for kraftig for meg.
Din makt er for sterk.
Og så falt han i en dyp søvn...
...som varte i mange, mange vintre.
Til slutt var Winterbolt og all hans ondskap glemt.
De snille og gode kom tilbake til Nordpolen.
Først, dyrene...
...og så småfolket. Alvene.
Det var vel Lady Boreals nåde...
...som fikk meg og min unge brud til Nordpolen.
Det perfekte sted for å bygge lekefabrikken min...
...og leve ut mitt livs kall, langt vekk fra alle som ville stoppe meg.
Årene som gikk var gode.
Men Lady Boreals anstrengelser hadde tømt henne for magi...
...og all styrke.
Hun visste at tiden som menneske var over.
Ingenting varer evig.
Men Julenissen er en snill og god leder.
Jeg kan trygt gå til hvile.
Og så ble hun igjen den magiske gløden i nordlyset.
Jeg er våken. Jeg lever igjen!
Winterbolt lever!
Jeg gleder meg til å se hva som har skjedd mens jeg har sovet.
Hvem er dette, mitt magiske øye av snø?
Det ser ut som han er konge.
Men ingen kan være konge av Nordpolen, bortsett fra meg.
Jeg må befri mitt rike fra dette vesenet som sier ho-ho-ho...
...og hans flokk med ivrige julehjelpere.
Men hvordan?
Fortell meg det, store ånd i Septeret.
Hans makt kommer fra kjærligheten han får...
...fra barn over hele verden.
Er han like mektig som meg?
For tiden er han mye mektigere.
Da skal jeg få alle verdens barn til å elske meg i stedet for ham.
Hvordan gjør han barna glade?
Hver julaften setter han seg i sleden sin...
...og gir hvert eneste barn en leke før morgengry.
Er det alt?
Hvordan stopper jeg ham fra å fortsette, store ånd?
Neste julaften...
...lar du snødragene lage en storm av is og tåke...
...slik Nordpolen aldri har sett før.
Julenissen kjører seg bort...
...og lekene blir ikke levert.
Bravo! Fantastisk!
Og så reiser jeg ut med mine egne leker...
...i min egen slede.
Jeg blir enda større enn Julenissen.
Jeg gir de små lømlene dobbelt så mange leker...
...og så elsker de meg enda mer.
De blir late og avhengige av meg...
...og jeg hersker over dem alle.
Og når de blir voksne, vil hele verden...
...være min egen personlige snøball!
Winterbolt vet ikke mye om Julenissen og barna.
Det handler ikke bare om å få leker.
Det er vennlighet...
...og den kjærlige varmen fra familien på julemorgen.
Disse tingene blir ikke borte.
Det lar jeg ikke skje.
Men jeg er så gammel og svak.
Is og tåke på julaften for å stoppe sleden til Julenissen.
Jeg må gi ham noe...
...lite, er jeg redd, for å hjelpe ham på veien.
Litt senere samme dag...
...ble det født et lite reinsdyr.
Vær ikke redd, lille venn.
Snart kommer pappaen din hjem.
Jeg må hvile litt.
Lille venn...
...jeg har så lite magi igjen å gi til deg.
Bruk det fornuftig.
Jeg lager et merke med magi.
Et snøfnugg med en julestjerne i.
Og med det hemmelige merket du får av meg...
...vil nordlysets magi leve i deg.
Hvordan, spør du?
Tenk snille tanker, så får du se.
Vil magien virke i evig tid?
Ingen ting varer evig, har jeg ofte sagt.
Men denne magien er sterk...
...og nesen din vil lyse, så lenge du bruker den til noe godt.
Hvis du blir fristet én eneste gang, til å bruke den til noe ondt...
...forsvinner den for alltid.
Forstår du?
Du vil aldri bruke den til ondskap?
Nå forlater jeg deg, lille venn, i din mors favn.
Bruk din hemmelige magi fornuftig.
Hva var det? Var det noen her?
Kan du ikke bestemme deg, lille venn?
Hei! Hvor er gutten min?
Her, kjære.
Jeg fløy 50 mil i bare 15 hopp da jeg hørte nyhetene, og....
Se på ham, da.
Den lille bukken min.
Vi kaller ham...
...Rudolf!
O store øye av snø, hva er det, med fargen, rød?
Et reinsdyr som er rød på nesen?
Så det er slik Julenissen overvant snødragene mine.
Det blir annerledes neste jul.
Et reinsdyr med rød nese er ingenting mot kong Winterbolt!
Den slukner virkelig.
Hva skjer, onkel Rudolf?
Hva er i veien med nesen din?
Mørkt, mørkere, mørkere, mørkt
Rudolf sin nese skal ikke lyse rødt
Enda mørkere
Skal det bli
Nå slukkes hans magi!
Rudolf!
Det er over, Frosty.
Nesen min har sluknet.
Jeg er så lei meg.
Rudolf, nesen din kan ikke slukne.
Julenissen trenger den.
Ja, men--
Det er barn over hele verden...
...som ikke får noen presanger hvis ikke du lyser opp veien.
Du har rett, Frosty.
Jeg kan ikke la nesen slukne.
Hvis ikke...
Hva prøver du å si?
Jeg husker ikke helt.
Noe en pen dame hvisket til meg en gang.
Jeg vet ikke.
Men nesen min kan ikke slukne.
Ikke vær redd.
Det går bra nå.
Gode gamle onkel Rudolf.
Det er umulig at hans makt er større enn min.
Det må være en grunn.
Han har nordlysets under i seg.
En makt langt sterkere enn din.
Så lenge han bruker den til noe godt...
...kan den aldri slukne.
Da skal jeg se til at han bruker den til noe ondt.
Ikke her oppe i nord, mester.
Minnet om Lady Boreal lyser fremdeles her oppe...
...og beskytter ham.
Han må forlate Nordpolen.
Han reiser ut kun én gang i året.
Julaften.
Jeg kan ikke vente! Vi må få ham til å reise nå!
Hjelp meg, store ånd i Septeret.
Se inn i ditt magiske øye av snø.
Der finner du svaret.
Hva er dette? En ballong?
Hvordan kan en varmluftsballong hjelpe meg å lure vekk Rudolf?
La meg se....
Rudolf! Hei, Rudolf!
-Det er Milton! -Hvem?
Den flyvende ismannen.
Han har lager her oppe, hvor det ikke smelter.
Hvert år henter han et stort lass som skal ned til kysten...
...og selges den fjerde juli.
Vent til du treffer ham. Han er veldig morsom!
Kom.
Frosty! Millie! Chilly!
Middagen er klar, kjære dere.
Beklager, Crystal. Jeg skal treffe noen.
Rudolf sier at han er fryktelig morsom.
Men middagen står på bordet. Den blir varm.
Du kan alltids kjøle den ned i iskomfyren.
Kom igjen. Veldig morsom!
-Kom igjen, kom igjen! -Kom igjen, kom igjen!
-Hvordan går det, Milton? -Forferdelig!
-Hva er galt, Milton? -Jeg er forelsket.
I hvem?
Er du forelsket i et helt sirkus?
Det kaller jeg vinglete.
Nei.
Bare i henne.
Laine Loraine.
Moren hennes eier sirkuset.
Vi skulle gifte oss, på stram line.
Vi leide inn en prest og et sikkerhetsnett.
Hva skjedde?
Sirkuset holder på å gå konkurs.
Og en annen impresario, en kjeltring som heter Sam Spangles...
...står klar til å betale gjelden og ta over sirkuset.
KONKURSBO
Se å pakke sammen her.
Så dere skjønner...
...Laine kan ikke tenke på romanse nå.
Hvis ikke forestillingen blir utsolgt fjerde juli...
...blir alt solgt til Sam Spangles den sjette juli.
Laine må reise.
Og vi blir aldri sammen.
For en flaks!
Tusen takk, øye av snø.
Rudolf vil ikke mistenke noe.
Men først...
...skal jeg plassere en liten idé i det tomme hodet til Milton.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Hei! Jeg fikk en strålende idé!
Det en bare én som kan trekke så mye publikum...
...som sirkuset trenger.
-Det er deg, Rudolf! -Meg?
Barna vil strømme på for å se deg og nesen din.
Onkel Rudolf på sirkus?
Et lite øyeblikk.
Du må dra, Rudolf.
Hvis du sier så, kompis.
La gå.
Det ville vært fantastisk om vi kunne blitt med, Frosty.
Det hadde vært fint for tvillingene å se et ekte sirkus.
Hvis du vil opptre, Frosty, trenger vi et større telt!
-Å, pappa. -Kan vi?
-Vær så snill? -Vi skal være snille!
Aldri i verden!
Ved kysten den fjerde juli?
Det passer dårlig.
Vi ville smeltet på ti sekunder!
Å være snømann har sine bakdeler.
Noen ganger føler jeg meg virkelig unormal.
Å, Frosty, jeg glemte meg bort.
Unnskyld. Jeg er glad for den jeg er.
Den smeltingen er noe herk, men dere er ikke unormale, Frosty.
Stol på en som er unormal.
Om det bare fantes en måte å gjøre dere usmeltelige.
En god fe, for eksempel.
Jeg er en gammel magisk venn...
...som ønsker å hjelpe.
Alle barn burde være på sirkus minst én gang i livet.
Så jeg skal hjelpe dere.
Men hva kan du gjøre for å stoppe dem fra å smelte?
Se.
Magiske amuletter.
Hvis Frosty, Crystal, Millie og Chilly...
...bærer dem rundt halsen, kan de ikke smelte.
Selv om temperaturen blir så høy at den kan smelte stål...
...forblir de kalde.
Problemene er over for alltid!
Nei, ikke for alltid.
Ser dere? Hver og en er helt unik.
En F er fire ganger tvunnet, slik.
Ja. "F, F, F, F."
Hva står det for?
Det betyr at amulettens magi bare virker...
...til det siste fyrverkeriet ebber ut den fjerde juli.
Dere må være tilbake før fyrverkeriet er ferdig...
...ellers smelter dere i den varme sommerkvelden.
Men før det?
Da er dere trygge.
-Sirkus! -Sirkus!
Han blåser inn og blåser av sted.
Så hyggelig at dere skal på sommerferie...
...men jeg har aldri hørt om den gode fe av is.
Du skulle ha sett ham, sir.
Det skulle jeg ønske.
Hvem kan han være?
Jeg er nok bare litt ekstra påpasselig.
Bare dra og ha en fantastisk ferie.
-Men én ting. -Hva er det, Frosty?
Det er leit at barna ikke får sett fyrverkeriet den fjerde juli.
Men en halv ferie er bedre enn ingen ferie.
Du har rett.
Barn burde få se fyrverkeri.
La meg tenke.
For å gjøre det enda verre...
...sender jeg dem i en hengemyr de ikke kan komme seg ut av.
Jeg fikk akkurat en fantastisk idé.
Mor og jeg flyr sleden min ned til den fjerde juli.
Vi henter Frosty og familien hans rett før fyrverkeriet er ferdig...
...og flyr tilbake til Nordpolen...
...før den siste raketten har sluknet.
-Fantastisk. -For en smart idé.
Utrolig!
Rudolf, Frosty og nå Julenissen.
Dette blir den beste forestillingen i... hele universet!
Det gjør det!
Vi sees om noen dager.
Så nydelig det er, Frosty.
-Se der borte. -Det er sirkuset!
Jepp. De holder på å sette opp teltene.
Kom igjen. La oss få opp teltet!
Mamma, se. Det er Milton.
Hei, Laine. Hei, mrs. Loraine.
Er han ikke fantastisk, mamma?
Han er den beste ismannen i verden.
Glem ham, kjære. Livet har lært meg én ting:
Du kan ikke leve på banana split.
Laine, se hvem som skal bli med på forestillingen.
Rudolf med den røde nesen og snømannen Frosty.
-I egen høye person. -I egen høye person.
Nei, har du sett.
Vi kommer til å få fulle hus!
-Hva synes du om Milton nå? -Kanskje jeg tok feil.
Milton er akkurat som krokanisen han selger.
Litt sprø, men helt fantastisk!
Å, Milton.
Å, Laine. Nå kommer alt til å bli bra.
Rudolf og Frosty? Jeg kan ikke tro det.
Og Julenissen.
Julenissen også? For en super avslutning.
Trykk flere billetter!
Det er som om julaften kommer tidlig i år.
Å, Milton. Alt er helt perfekt.
Nå har vi noe å jobbe for. Fortsett med teltet.
Hiv og ho-ho-hoi! Hiv og ho-ho-hoi!
Hvorfor "ho-ho-hoi"?
Det er jul, ikke sant?
De tror vel at...
...de lever lykkelig i alle sine dager.
Aldri!
Frem med snødragene.
Gjør dere klare, mine kjære.
Tenn ild i deres hjerter.
Jeg har en helt spesiell jobb til dere.
Hva er din vilje, min herre?
Ånden i Septeret...
...finn et reinsdyr som er like ondt som Rudolf er god.
Like utspekulert som Rudolf er troskyldig.
Like egoistisk som Rudolf er gavmild.
Et korrupt, slu lite vesen...
...med ambisjoner som mine.
Hvorfor, min herre?
Det er en del av planen, min gode ånd.
En del av planen.
Finn et slikt reinsdyr!
Bortenfor skogen med de brente juletrærne...
...og åsen med de knuste julekulene...
...der finner du de fortaptes hule.
Spør portvakten om....
Han er i grotte nummer 13.
Jeg vil treffe ham.
Du er ikke den eneste.
Jeg har forsøkt å kaste ham ut hele uka.
Han har ikke betalt husleie.
Men han er slem, og jeg vil ikke bli skadet.
Tretten, sa du?
Det er den veien.
Scratcher!
-Hva vil du? -Kom frem.
-Kom og hent meg. -Ålreit.
Hei! Hva skjer?
Ålreit, ålreit. Det var da voldsomt.
Jeg skal betale husleia.
Jeg vil ikke ha husleien.
Jeg vil ha Rudolf med den røde nesen.
Og du skal hjelpe meg.
Rudolf? Ikke si navnet hans høyt.
Jeg skulle bli en av Julenissens reinsdyr, men så kom han.
Julenissen ga deg sparken for å få plass til Rudolf?
Vel, jeg stjal noen leker og spiste opp noe godteri også.
Godteri? Supert!
Etter det gikk alt bare nedover.
Og så endte jeg opp her.
Bra.
-Kunne du tenke deg å jobbe for meg? -Gjøre hva da?
Ødelegge Rudolf med den røde nesen.
Høres ut som en grei jobb.
Hva må jeg gjøre?
Ikke stort.
Et lite luksusopphold ved kysten. Bli venn med Rudolf.
Led ham på avveie.
Det høres ut som en god idé.
Dra med en gang.
Finn en mann som heter Sam Spangles.
Og så....
Mrs. Loraine, vi er klare til å åpne.
Vi jobbet hele natten, men vi klarte det.
Å drive et sirkus er ingen enkel jobb.
Det har sine oppturer og nedturer, Blinky.
Livet med et sirkus er som livet med en mann.
Noen ganger er du nede, og andre ganger er du oppe.
Husker du instruksene, nå?
Ta det med ro. Jeg og Sam Spangles fikser det.
Bra. Spis noen av disse.
Det er Julenissens magiske matkuler.
Det betyr at jeg kommer til å fly, akkurat som Donner og Blitzen...
...og alle de andre flinkisene.
Fly av sted og gjør det du skal.
Hvorfor slik hast?
Snart vil disse småtassene sette i gang tidenes snøstorm.
Tenk om jeg flyr meg bort?
Jeg har jo ingen rød nese.
Du er langt herfra før stormen starter.
-Jeg tror-- -Kan du se å komme avsted?
Snart, kjære venner.
Vi må ikke forhaste oss.
Det er viktig at alt skjer til rett tid.
Du gleder deg virkelig til denne reisen?
Jeg har ikke hatt sommerferie siden....
Jeg husker ikke når.
Vi jobber for hardt, mor.
Men jeg er vel ikke den enkleste mannen å leve med.
Bare når det nærmer seg julaften.
Vi har hatt mang en julaften, mor.
-Det har vært hyggelig, far. -Og jeg elsker deg fremdeles...
...like mye som den første dagen jeg traff deg.
I stedet for å snakke ga du meg en nydelig porselensdukke.
Vel...
...å gi bort leker er min måte å si hei på.
Og å vise min kjærlighet.
Det vet jeg, far.
Mor.
God jul. God jul. God jul.
God jul. God jul.
Klokken er 11:00, far.
Sirkusparaden er klokken 12. Fort deg, ellers kommer vi for sent.
Ja, vi må forte oss.
Bare le dere, gamle tullinger...
...le mens dere kan.
Takk, små venner.
Vi kommer tilbake i kveld.
Ikke sitt oppe og vent.
Av sted!
Av sted, ho!
Bruk snø og tåke for å gjøre blind
la vinden blåse bort det glade sinn
Is og storm og sludd skal ta'n,
Vi skal ødelegge nissens plan
Det var da en voldsom vind for denne årstiden.
Jeg liker det ikke.
Far! Se!
Å, kjære vene!
Vi må snu!
Tilbake, Dasher!
Dancer! Comet!
Det er for sent. Den har nådd oss.
Hold deg fast!
Hvis bare Rudolf var her!
Vi er trygge her i stormens senter.
Men det er nok bare for en kort stund.
Tror du vi noen gang kommer oss ut?
Storm er noe underlige greier, kjære.
-Jeg mener... -Er du redd?
For hva som kan skje?
Nei da, kjære. Overhodet ikke.
Selv i denne stormen.
Far.
Vi har klart oss i verre situasjoner før.
Ja.
Det beste vi kan gjøre...
...er å komme oss ned og fortsette på bakken.
Ok, mor, vi prøver det.
Hold deg fast.
Smil, Frosty.
I underholdningsbransjen må man alltid smile, sier Lilly.
Jeg er litt redd for at Julenissen ikke skal rekke frem i tide.
-Pappa, forestillingen må fortsette. -Det er det tante Lilly sier.
Ok, men jeg har en følelse av at det kommer til å bli vått i kveld.
Og det er ikke fra selene.
Er det du som er Sam Spangles, sirkusmannen?
Hvordan kan jeg være en sirkusmann uten sirkus?
Jeg har et interessant forslag.
Bare gjør som du gjorde da vi øvet, så blir det bra.
Jeg skal prøve, mrs. Loraine. Jeg skal prøve.
Jeg må ønske klovnene lykke til.
Dette går bra, Blinky.
Hei, Rudolf.
-Scratcher? -Stjerna husker en gammel kompis.
-Vi var aldri kompiser. -La fortid være fortid.
-Hva er i veien? -Jeg er virkelig nedfor.
Jeg har ikke spist på tre dager.
Kan du skaffe meg en jobb i sirkuset?
Vi har sikkert bruk for en til som kan hjelpe med teltene.
Du er en knupp, Rudolf. En knupp.
Jeg skal snakke med mrs. Loraine.
Ja, gjør det, Rudolf. Gjør det.
Dust.
Perfekt. Perfekt.
Alt går etter planen.
Nå snører nettet seg sammen.
For en fantastisk slede ånden har laget til meg.
I stedet for reinsdyr...
...har jeg reinslanger.
Opp og ut, opp og ut
Smyg i vei, smyg i vei
Smyg opp og ut
Fremover! Fremover!
Mine damer og herrer.
Velkommen til den nye utgaven av Lilly Loraines Sirkus ved sjøen.
Her kommer klovnene.
For en super jobb du har skaffet meg, Rudolf.
Bare vær flink, så blir du sikkert forfremmet.
Jeg klager ikke, gamle venn.
Forresten, mrs. Loraine ba meg hente noe fra kontorvogna...
...men det er så mørkt der inne.
Jeg tror det har gått en sikring.
Kan du bli med og lyse litt for meg?
Men jeg må gjøre nummeret mitt.
Det tar ikke lang tid.
Jeg skal bare trekke denne greia, så møter jeg deg ved vogna.
Ålreit, da.
Du er virkelig en god kompis, gamle venn.
Dette er vanskelig.
Å...
Det er sent, mor.
Stakkars Frosty.
Vi gjør alt vi kan, far.
Se der oppe, bekmørkt.
Ikke en stjerne på himmelen.
Fremover! Fremover! Vi vil vel ikke gå glipp av fyrverkeriet?
Jeg glemte parasollen min.
Hvor mange ganger må jeg si det. Lag huskelapper.
Ja, mamma.
Og nå...
...ta vel i mot en av hovedattraksjonene:
Snømannen Frosty med familie...
...trollbinder deg i en sensasjonell opptreden...
...i profesjonell magesurfing.
Hei, hei alle sammen.
Som jeg alltid sier:
Familier som sklir sammen, de forblir sammen.
Du sier ikke alltid det, Frosty.
Hold deg til manus, pappa.
Hvis ikke Julenissen kommer snart, holder ingen ting.
Kom igjen!
Jeg ventet på deg borte ved kontorvogna.
Kom igjen, Rudolf.
Det er inngangen min.
Så snart jeg er ferdig, møter jeg deg ved vognen. Jeg lover.
Flink gutt.
Lys.
Ut med tåkemaskinen, gutter.
-Er du klar, Rudolf? -Jeg er klar.
På med lyset, Rudolf.
Lyset er på.
Han smeltet bort tåken.
En applaus for Rudolf.
Han kommer tilbake senere, folkens.
Han kommer tilbake.
Nummeret hans er over. Fort! Her er resten av forkledningen.
Tenk deg det.
Jeg, Sam Spangles, som politimann.
Nå kommer han. Gjem deg.
Gamle venn. Skru den på.
Hun sa at den lå under bordet.
-Hva ser du etter? -En liten skinnkoffert.
Der er den. Takk, gamle venn.
Jeg slo meg.
Når du bare snublet?
Jeg vred nesa... Nakken, eller noe.
Nå kan jeg ikke løfte kofferten. Kan du gjøre det for meg?
Klart det.
Så mye styr for en liten koffert.
-Hva er inni den? -Det sa hun ikke.
Bare ta den og gi den til politimannen på hjørnet.
Ja vel, men....
Denne kofferten er full av penger. Kveldens kvitteringer.
Det er derfor hun vil gi den til politiet.
Så han kan ta den med til banken og sette dem inn.
Ok.
Og nå, det store avslutningsnummeret.
Juli eller desember, julen lever alltid i hjertene våre.
Men det er på Nordpolen at julen alltid starter.
Hvor er alvene mine?
Hør, hør!
Her kommer de.
Elefanter? Jeg trodde dvergene skulle spille alvene.
Nei, de vil spille isbjørnene.
Skuespillere, altså!
Veldig bra, små alver.
Men jeg har en idé...
...om hva som kan gi oss masse applaus.
For å glede alle gutter og jenter...
...la oss ha en leketøysparade.
Og nå, for å glede oss alle, min favorittleke:
En dansende dukke.
Takker, min gode mann.
Av sted til banken.
-Hvor var du, Rudolf? -Frosty, det er noe rart som foregår.
Jeg føler meg ikke rar.
Det er rett før jeg gir opp håpet.
Jeg snakker ikke om det.
Her er stjernen din.
Julenissen lovet, Frosty.
Han kommer før fyrverkeriet er over.
Jeg vet ikke.
Har du sett en politimann som bruker hjelm?
Nei. Men jeg har ikke sett etter det heller.
Sikker på at jeg ikke er for tung?
Nei, men du er ganske kald.
Det var alt, folkens.
Litt annerledes, men dyrt.
Dere er velkomne til å bli igjen for å se fyrverkeriet.
Og kom tilbake neste år!
Hørte du det, Rudolf? Nå begynner fyrverkeriet.
Jeg hørte det, Frosty. Jeg forstår det ikke.
Og alt det greiene med Scratcher. Noe er galt her.
-Kom igjen, pappa, onkel Rudolf. -Vi må ikke gå glipp av fyrverkeriet.
Gå glipp av? Jeg vil stoppe dem.
Hvorfor vil du stoppe dem, pappa? Er du ikke patriot?
Jo da, jeg er patriot.
Det er bare synd at jeg kun har ett liv å smelte for dette landet.
Et øyeblikk, Frosty. Det du akkurat sa--
Kanskje vi kan stoppe fyrverkeriet.
Ja. Vi må finne de som er ansvarlige for oppskytingen.
Du går denne veien, jeg går den.
Mrs. Loraine, du må hjelpe meg.
Hva som helst, Frosty.
-Stopp fyrverkeriet. -Bare ikke det.
Jeg kan ikke stoppe dem.
Når hovedlunta er tent, er det ingen vei tilbake.
Selv om regnet skulle pøse ned over dem.
-Hvorfor vil du stoppe dem? -Jeg har en lei anelse.
-Om fyrverkeri? -Nei, om smelting.
-Hvor mange er det? -Nøyaktig 100.
Det var nummer tre.
Jeg teller. Jeg teller!
-Hvilken er nummer 100? -Den der borte.
Det er mitt nummer, ja.
Når nummeret mitt går opp, er det over og ut.
Og hvor er Julenissen?
Ingen tegn til skybrudd, mor.
Vi rekker nok ikke å redde Frosty.
Det er ikke din feil, far. Vi må bare fortsette.
Fortere!
Det var nummer 72.
Hvorfor er du så engstelig for det flotte fyrverkeriet?
Vær tapre, barn.
Hvorfor rotet jeg oss opp i dette?
Sytti-fire.
Vi lover å være tapre.
Jeg er veldig stolt av dere.
Sytti-fem.
Frosty.
Så, så, kjære.
Jeg er så glad for at jeg giftet meg med deg.
Jeg og, kjære.
Sytti-seks.
Jeg husker da jeg bare kunne telle til fire.
I gode gamle dager.
Nå skal jeg slukke lyset til Rudolf for godt.
Vi har blitt ranet!
Jeg skulle gi pengene til betjent Kelly, men de er borte!
Er han den politimannen som egentlig skulle ha de?
Ja. Hvordan det?
Sendte du ikke Scratcher for å hente dem?
Jeg? La en reinsdyrsjauer ta seg av omsetningen?
Så dum er jeg ikke!
Hva vet du om dette, Blinky?
Nitti-en.
Pappa, mamma, se! Det er Julenissen!
Frosty, det er en slede!
Hurra!
Vent litt. Det er en slede, men...
...det er ikke Julenissen.
Som jeg har ventet på dette øyeblikket.
Nitti-tre.
Sir? Sir?
Jeg heter Winterbolt. Kong Winterbolt.
En konge? Oj.
Deres Majestet, Julenissen dukket ikke opp.
Jeg vet det.
-Tiden går ut for Frosty. -Bare syv raketter til.
Feil: Seks. Det var nummer 94.
Du må la amulettene virke litt lenger.
Kanskje mye lenger.
Selvfølgelig, kjære venner.
Hørte du det, Frosty?
Jeg må fortelle det til kona og ungene.
Et øyeblikk!
Nitti-fem.
Vi trenger ikke å telle lenger.
-Jo, det må dere. -Hva mener du?
Jeg lar amulettene fortsette å virke, Rudolf...
...så lenge nesen din forblir slukket.
Nesen min er ikke slukket.
Ikke det? Forsøk å tenne den.
Nitti-seks.
Kom igjen, Rudolf.
Jeg forsøker.
Jeg forsøker virkelig.
Rudolf! Hva er i veien?
Den... den vil ikke lyse.
Hva har du gjort med den, Winterbolt?
Jeg har ikke gjort noe. Du gjorde det selv.
Du brukte nesen til ondskap.
Du rappet pengene fra kontorvognen...
...og ga dem til Sam Spangles.
Så leit, din dust.
-Jeg forstår ikke. -De lurte meg, Frosty.
Jeg skal ordne opp.
Jeg forteller alle om hva som har skjedd.
Nei, det gjør du ikke.
Jeg advarer deg, hvis du forklarer din uskyld for å redde nesen...
...vil hele familien Frosty smelte.
Innrøm skyld, så lar jeg dem forbli frosne.
Nitti-syv.
Nitti-åtte. Bare to igjen.
Hva sier du, Rudolf?
Ok. Jeg skal ikke fortelle sannheten.
Jeg tar skylden og lar nesen slukne.
Nitti-ni.
Du kan ikke la nesen din slukne for alltid, Rudolf.
Jeg har ikke noe valg, Frosty.
Kom. Vi har bare én rakett igjen.
Bare én igjen? Hvor er Frosty?
Hva skjer her?
Mrs. Loraine, jeg... jeg stjal pengene.
-Hva? -Onkel Rudolf?
Jeg kan ikke tro det.
Nei, han-- jeg mener, jeg kan forklare.
Nei, Frosty. Ikke gjør det!
Jeg stjal pengene og ga dem til Sam Spangles.
Spangles? Da tar han over hele sirkuset.
Rudolf, hva var det du tenkte på?
Jeg kan ikke forklare det.
Hundre!
Å, Frosty!
Ta det med ro, Crystal. Vi kommer ikke til å smelte.
Du har rett.
Mamma, vi er reddet!
Vi kommer ikke til å smelte, pappa.
Gratulerer. Nå behøver dere ikke å være bekymret.
Beklager, Rudolf, men jeg vil ikke at tvillingene...
...skal omgås uærlige reinsdyr.
-Onkel Rudolf.... -Hvorfor gjorde du det?
Nei, vent. Dere forstår ikke.
Frosty, du må aldri fortelle dem at jeg ikke gjorde det.
-Men Rudolf-- -Aldri!
Hva er viktigst? En dum rød nese...
...eller livet til min beste venn og hans familie?
Rudolf, hva skal jeg si? Du er en virkelig god venn.
Det lille merket på hoven din...
...stjernen inni snøfnugget, det er borte!
Jeg vet det.
Nå er det gjort, takket være Winterbolt.
Kom. Du er sjefsreinsdyret på Nordpolen nå.
Nemlig!
Av sted! Av sted!
Farvel.
Ok, fjols. Nå blir det forandringer rundt her.
-Du eier ikke sirkuset enda. -Skal vi vedde?
Hvem vil betale for å se
Nesen til Rudolf sluknet, han kan ikke vise vei
Jeg gleder meg til i morgen kveld!
Beklager.
Men jeg kan fremdeles hoppe.
Vi vil ha tilbake pengene våre! Vi vil ha tilbake pengene våre!
Rudolf?
Hvordan kan du snakke til ham, etter det han gjorde mot moren min?
Men det må være en forklaring.
Vi er gamle venner. Du kan si det til meg, Rudolf.
Det er ikke noe å si.
Jeg stjal pengene og ga dem til Sam Spangles.
-Men Rudolf-- -Bare la meg være, Milton.
Du hørte ham. Vi går, Milton.
Farvel, Rudolf.
Farvel...
...for alltid.
Det må være noe jeg kan gjøre alene, som ikke skader familien.
Kanskje jeg kan gi Winterbolt noe i bytte?
Men hva har jeg som han vil ha?
Ja, hva da? Maispipen hans?
Han har noe.
Jeg vet ikke. Han kan ha noe.
Vi spør ånden.
Snømannen Frosty har sin egen magi...
...som kan være verdifull.
Ja, vel? Få høre.
Hatten hans.
La meg vise deg, min herre.
Bare tenk...
...om du hadde den hatten, og kunne finne magiens hemmelighet...
...kunne du gjentatt det om og om igjen.
Du kunne laget en hel hær av snømenn.
Og Frosty, den eneste som vet...
...sannheten om nesa til Rudolf...
...ville bli livløs.
Ja, og jeg vil være trygg.
Men hva kan jeg gi Frosty i bytte for hatten?
Lyv for ham, min herre.
Du må lure ham.
Si at du har makten til å gjenopprette...
...nordlyset i Rudolfs nese.
Lyset.
Selvfølgelig!
Jeg ville gjort hva som helst for å hjelpe Rudolf.
Jeg vet hva jeg kan gjøre.
Fortere! Fortere! Tilbake til sirkuset.
Mer fyrverkeri?
Rudolf.
Den stemmen. Nå husker jeg det.
Jeg finnes ikke lenger.
Men min kjærlighet, i form av nordlyset...
...vokter over deg.
Hva skal jeg gjøre?
Vær ikke redd når du forsvarer de hjelpeløse.
Jeg forstår ikke.
Vær tapper.
Vær veldig tapper...
...så vil stjernen i snøfnugget vende tilbake.
Kan nesen min lyse igjen?
Vær tapper.
Veldig tapper.
Nei. Ikke dra!
Alene igjen.
Rudolf, er det deg der oppe på stranden?
-Hva? -Her, ute i vannet.
Big Ben, klokkehvalen.
Husker du meg? Jeg jobber for Tidens Far.
Ja, jeg husker deg. Hva gjør du her?
Underlige greier. Det er som om jeg ble ledet til deg.
Jeg var under vann og fulgte nordlysets glød.
Kom opp for å ta en titt, og der sto du.
Jeg er i trøbbel, Ben.
Du kan si det til meg, lille venn.
Jeg har en stor skulder du kan hvile hodet på.
Den er allerede våt, så noen ekstra tårer gjør ingen ting.
Vil du gi meg hatten din?
Bare hvis du kan slå på lyset i Rudolf sin nese igjen.
Selvsagt kan jeg det.
-Hva sa du? -Det er ikke verdt det.
Jo, for meg.
Det er denne hatten som gjør at jeg er levende.
-Uten den-- -Ålreit, da.
Vi bytter.
Kan du si farvel til Crystal, Millie og Chilly for meg?
Spesielt Crystal.
Om vi bare kunne være sammen en siste gang, Crystal.
Men det er umulig.
Så jeg håper du husker alle de fine stundene.
Og det er hele historien, Big Ben.
Det er forferdelig.
Rudolf, du må få tilbake nesen din.
Det kan jeg ikke. Hvis jeg forteller sannheten vil Frosty smelte.
Ikke nødvendigvis. Har ikke tid til å forklare. Må svømme som lynet.
Hvor skal du?
Til Sør-Amerika!
Sør-Amerika?
Gi meg hatten din.
Hva foregår her?
Den frosne tullingen ga meg hatten sin...
...hvis jeg lovet å gi deg nesen din tilbake.
Men det er ikke mulig.
Jeg vet det. Men han trodde på det.
Ok, Winterbolt. Nå har du bedt om det.
Du må ta meg først.
Frosty?
Frosty? Frosty? Hvor er du?
Å, nei!
Nei.
Ikke se.
Kom ut derfra.
Jeg vet hvor du gjemmer deg.
Kom og ta meg.
Ja, vel.
Overraskelse!
Du skremmer ikke meg. Hatten er min.
Prøv å ta den.
Hei!
Å, nei. Nei! Det er ikke mulig!
Akkurat som Lady Boreal sa.
Den er tilbake.
Jeg advarer deg! Jeg advarer deg!
Jeg lar meg ikke slå!
Å, pappa.
Men... kan han ikke få en ny hatt, mamma?
Husk ham slik han var, unger.
Stakkars lille rakker.
Ok, folkens. Kom dere vekk!
Sirkuset er mitt, nå.
Hold an!
Jøss, du fikk tilbake nebbet ditt.
Vi fikk tilbake mer enn det.
Vær så god, betjent.
Her er pengene, mrs. Loraine.
Rudolf ble lurt til å ta dem.
Han er like uskyldig som et spedbarn.
Det var som bare.
En ting til.
Rudolf risikerte livet sitt for å få tilbake denne.
Til deg, sir.
Gratulerer med dagen.
-Hva feirer vi? -Deg.
God idé.
Her er pengene dine. Sirkuset er fremdeles mitt.
-Jeg tar den. -Hvorfor det?
Du trenger den ikke i fengsel.
Beklager oppførselen vår, Rudolf.
Hva kan vi gjøre?
Det var ikke deres feil.
Takk, Rudolf.
Takk til deg. Du ofret alt du hadde for meg.
Ofret ikke du alt for meg også?
Oss unormale må holde sammen.
Opp med labben, kompis.
Ikke så rask. Jeg har fremdeles septeret mitt.
Dere skal tilintetgjøres alle mann!
Denne tar jeg.
Men det er bare løsskudd i pistolen, mamma.
Ja, men pistolene er laget av jern.
Nei. Nei!
Kreftene mine er borte!
Når septeret dør, dør jeg også.
Jeg forvandles, forvandles...
Jeg forvandles...
...til et...
...tre.
For en avslutning!
Stormen er over!
Som et mirakel.
Nå kommer vi oss til kysten på kun få minutter.
Opp! Opp!
Fremover!
Problemene våre er over.
Kjedelig, hva?
Jeg er glad kreftene til Winterbolt er borte.
Jeg også.
-Vent litt! -Hva er det, Blinky?
Hvis kreftene hans er borte, virker ikke amulettene heller.
Frosty! Crystal!
Hva skjedde, Laine?
Solen kom ut, og de bare--
Se!
Å, nei!
Etter alt vi har gjort.
Jeg burde ha skjønt det. Det er for sent nå.
Når Frosty smelter er det ikke noe som hjelper...
...bortsett fra en magisk desembervind.
Og nå er det juli!
Ja. Hvor finner vi en julevind midt på sommeren?
Her!
Jeg tok med meg Jack Frost.
Hei, Rudolf!
Hvordan klarte du det, Ben?
Jeg måtte helt til Sør-Amerika.
Det er dit vinteren reiser i juli.
Jack Frost...
...blås i vei!
Jeg må sikte nøyaktig...
...ellers blir alle barna på stranden forkjølet.
Nå setter jeg i gang.
-Gratulerer med dagen! -Gratulerer med dagen!
Kom igjen, folkens. Vi graver dem ut.
Fortsett å blåse kaldt på dem, Jack.
Se!
Hoppende loppesirkus!
Endelig kommer julenissen!
Vi må skynde oss før Jack ikke har mer pust igjen.
Jeg blir hos sirkuset, til de har betalt gjelden sin.
De er snart gjeldsfrie.
Jeg ga noen av de magiske matkulene til Lilly.
Det som får dyr til å fly.
Et sirkus ved sjøen er greit nok, men et flyvende sirkus ved sjøen...
-Pappa, pappa! Kan vi se på? -Pappa, pappa! Kan vi se på?
Kan de, Frosty?
Nei. Nok er nok.
La oss dra!
Av sted!
Jeg savner å ikke være sammen med Julenissen.
Vil du lede et tog oppe i luften, Blinky?
-Hva? -Glem sleden!
Det er tid for den flyvende sirkusparaden.
Med deg foran.
Ok!