Počasí není věřícím od rána příznivé.
Lidé se shromažďují v centru města
na tradiční procesí Velkého pátku "Ježíš Velké moci".
Trochu deště však nezastaví věřící hlavního města,
ani naše živé vysílání.
Připomínáme, že církev nikdy nepodporuje sebemrskačství,
ale neodsuzuje projevy víry,
které farníci spontánně projevují
oblečeni do tradičních kápí kajícníků "cucuruchos".
POŽEHNANÁ
"Ježíš tehdy pravil svým učedníkům:
'V domě mého otce je mnoho místností.
Vy již znáte cestu, kterou se ubírám.'
PŘED TŘEMI MĚSÍCI
"Tomáš mu řekl:
'Pane, nevíme, kam jdeš, tedy cestu neznáme.'
Ježíš odpověděl: 'Já jsem cesta, pravda a život.
Nikdo nejde k mému otci jinak, než mým prostřednictvím.'"
Slovo boží.
-Pochválen buď, Pane. -Posaďte se.
-Kdo je ten farář? -Nevím, nikdy jsem ho neviděl.
Dary Bohu.
Ukončíme to prosím. Nechme odpočinout Dona Ernesta.
Děkuji pěkně.
Otče, dobrý den. Jak se máte?
Ptal jsem se příbuzných, kdo vás sem zavolal?
Přišel jsem sám. Znal jsem krátce vašeho otce.
-Jak se jmenujete? -Antanacio di Felice.
Otče Antanacio, moc vám děkuji. Okamžik.
-To není třeba -Přijměte to prosím.
-Děkuji vám. -Já děkuji vám.
-Mějte se dobře. -Na shledanou.
Už mi nevolej, Antanacio. Dej mi pokoj!
Ty kouzelný pilulky si strč někam! A špinavý kšefty taky!
Budhisté, muslimové...
To si Bůh přeje.
Dobré odpoledne.
Starouši!
Vždycky chodíš pozdě, "kazateli".
Mám taky jméno, brácho.
Jde jen o pět minut, tak klídek. Jak se má teta?
Jak asi myslíš? Je strašně naštvaná, vole.
Dobře víš, že všechno je teď mnohem horší.
Na každým rohu je léčitel a v každý ulici kostel.
Situace je tak těžká, že jsem musel zavřít poradnu.
Tím mi říkáš, že ani dnes nezaplatíš?
Nejde to.
Ty prej zas kážeš modlitby na pohřbech?
-Jen když se to přihodí. -Prej přihodí!
Hele, brácho, teta tě chce naplno.
Ty tvoje pastilky jí pomohly od bolesti.
-S dovolením. -Díky.
Děkuju.
Zarazila policii, berňáka a dokonce včera...
mě požádala, ať ti odpustím měsíc za tvou pomoc s jejími zády.
Ty toho ale zneužíváš.
Takže se zády je na tom líp?
Ano, je na tom líp, ale to není to hlavní.
Jde o to, že neplatíš a děláš, jako by nic.
Stáváš se špatným příkladem.
Zejtra nebudou platit další chlapi
a přestanou si kšeftů vážit.
A přestaň dělat ksichty, protože zákazníci už vědí, co a jak,
a proto nechoděj.
Co vědí? Dobře mě poslouchej!
Nemám se smrtí toho kluka nic společného.
Nikdy jsem jeho rodičům neřekl, aby přestali s lékařským léčením.
Půlku toho si vymyslela ta novinářka.
Tak musíš dobře rozlišovat mezi trhy!
Ve čtvrti Atucucho prý dochází k zajímavým věcem.
Kde, na severu?
Jo, až nahoře na tom kopci.
Prý tam nějaká holčička vidí věci, snad Pannu Marii.
A že dělá zázraky.
Další!
-Drobný si nech. -Kam jdeš?
Kam že jdu?
Ty zaplať svý dluhy, Antanacio. A pak zmiz.
Co je?
Na zdraví.
Další!
Můžete mi dát trochu vody, prosím?
Díky.
Chcete ještě trochu?
Děkuju pěkně.
Myslíte, že budu muset dlouho čekat?
Nevím.
Někteří jsou tam dýl, jiný ne.
-Co vám dlužím? -Nic. Jen tam odložte sklenici.
Na, miláčku.
Dobré odpoledne. Jak se vede?
Jak vám můžeme pomoct?
-To mi neřekne ona? -Není věštkyně.
Bolí mě tady nahoře. Pod hlavou.
On je sedmička.
A co bude teď?
Ve víře se jí jemně dotkněte a přejte si. To funguje.
Už mi na tom nezáleží. Nedělej hlouposti. Záleží na čísle.
Líbí se mi písničky a legrační dárky...
Děkuji vám.
Moment! Stojí to dolar.
Dejte ho sem.
Půjdeme se najíst a za chvíli jsme zpátky.
Vrátíme se později, babi.
-Cože? -Jdou na oběd. Vrátíme se pak.
Takhle jsem si tě představovala.
Dáš mi bonbón?
-Cože? -Dáš mi bonbón?
Díky.
Já ji slyším!
-Co je ti? -Slyším ji a tebe taky.
Bez sluchadla!
No tak, nechte ji!
Ještě jednu, prosím.
Zdravím, sousede.
Sousedko, čím vám posloužím?
-Jak je? -Dobře.
-Housky, prosím. -Jistě. A které?
Ty kulaté jsou skvělé.
Dejte mi čtyři, ty dlouhé.
Chtěl jsem vám pomoct si dobře vybrat.
-Tady máte. -Děkuju.
Těšilo mě.
Víte, o co jde? Chtěl jsem vás o něco požádat.
Můžu se znovu sejít s vámi a s manželem?
Jmenuji se Antanacio di Felice.
Promiňte.
Chtěl jsem s vámi mluvit,
protože vaše holčička...
Když jde o holčičku, počkejme na Nelu.
Jasně, je to rodinná záležitost.
Čas ale rychle utíká,
tak si dovolím říct to na rovinu.
To, co se tu děje, má veliký dopad,
a tak je třeba se rychle rozhodnout.
-Musíme být rychlí. -Musíme?
Ano, mluvím o nejlepším výdělku.
Sakra, kdo vlastně jsi?
Odejděte, pane, prosím.
Poslouchejte, nemluvím o tom světském...
Řekněte svým lidem, že to chápeme dobře.
Já jsem sám... sám.
Dovolte mi to vysvětlit...
Pane, odejděte, prosím!
Tyhle sem nepasují.
Jsou od vnitřních dveří.
Můžu nabídnout kávu nebo něco?
-Ano, díky. -Ne, sakra!
Připravím to raz dva.
Ne, Antanacio! Uklidni se, prosím.
Co chceš tímhle získat, Chucho?
Chci, aby tě bylo vidět.
Trvá to už dlouho. Potřebuju tě hezky vidět.
Tak to abych se převlékl.
Ne, zůstaň tady! Pro mě to není snadné.
Já vím.
Půjdu na chvíli ven.
Opatrně.
Dávej si pozor.
Půjdem vedle, ať to tu neušpiníme.
Jak chceš.
Klid, už je po všem.
Řeknu jim, ať ti nechají další v lednici, jo?
Běž za dva dny ven. Jen ať se ti zánět nezhorší.
Nevezmeš si tuhle pilulku? Říkáš, že ti pomáhají.
Určitě mi neuškodí.
Dej mu jednu a nech všechno, jak to tu bylo.
Bolí mě rameno.
Vezmi si je. Jsou tvoje.
Díky.
Působí líp nalačno.
Tady je to, pane. Těšilo mě.
-Běžte dál. -Díky.
Promiňte, slečno, kolik je hodin?
-Půl čtvrté. -Díky.
Můžu s vámi mluvit?
Je to osobní a důležité.
Ne, promiňte, nemám čas.
Jde o vaši babičku a zázrak v Atucuchu.
Babi, nějaký pán chce s tebou mluvit.
Říká, že zná Geminy rodiče.
-Dobré odpoledne, paní. -Dobré odpoledne.
-Díky za přijetí. -Posaďte se, prosím.
Díky.
Ano, líbí se mi písně a legrační dárky.
Občas z nich jde strach, když jsou blízko.
Gemo!
Gemo, já jsem ta sedmička. Pamatuješ?
Ditě, co je ti?
Co je?
Paní.
-Gemo! -To je maminka.
-Ty mizero!
Carlosi! Holčička...
Ne, přišla sem sama.
Přihraj! Přihraj!
Dělej! Rychle!
To je ono.
Penalta!
To je na penaltu!
Je, nebo není? Viděls to?
Chceš hrát?
Tak, pomalinku.
Jak se vede?
Proč nás sledujete?
Jestli nechcete, už se tam neukážu.
Můj manžel to také nechce.
To je horší.
Jste celou noc před naším domem?
Víte, že tam bydlím.
Byl jsem na balkóně? Co jsem měl dělat?
Měl jsem ji nechat samotnou?
-Díky. -Tuhle jsem se dobře nevyjádřil.
Pojďme se znovu sejít.
Ty si myslíš, že když máš slabost pro děti,
můžeš nám říkat, co máme dělat?
Chci vám něco navrhnout.
Vyložím vám svůj záměr,
a když to nebudete chtít, zmizím a hotovo.
Tak pracuju a mám s tím zkušenosti.
-Vím, co vím. -A co víš?
Vím, že holčička má dar, který je zvláštní.
Jsme tím požehnáni.
To požehnání je třeba sdílet s celou obcí.
Co myslíš, Carlosi?
Vy jste něco jako kněz?
Ne! Bůh nechce, aby rozhodovali kněží nebo pastýři.
Jde čistě o rodinnou věc.
A tak to musí zůstat.
Je jen otázkou času, kdy se objeví nějaký chytrák
a bude chtít tuhle situaci využít.
Gemo!
Umím držet v rovnováze víru a její dobrodiní.
My nejsme podvodníci.
Proboha, Carlosi, to nikdo neřekl!
A nevyslovuj to nahlas, bratře. O to tu nejde.
Tak dost. Přestaňte takhle žvanit!
Řekněte už rovnou, co chcete?
První, co je třeba udělat,
je přestat vybírat ten poplatek,
který platí každý, kdo přijde k Gemě.
Co to ten blbec kecá?
Přestali jsme pracovat, abychom o ni pečovali.
Naši dceru ten poplatek živí.
A o tom právě mluvím.
Ale nemluvme o drobných.
Gema si zaslouží mnohem víc, a vy také.
Ona lidem pomáhá, a lidé ji potřebují.
Každého proroka živí jeho věrní
a není důvod, aby ona byla výjimkou.
Poslouchejte, vysvětlím, jak by to mělo fungovat.
Jde o tohle.
Jdeme.
Počkejte chvilku. Koupil jsem dárek.
To je pro svatou holčičku.
-Jsou hezké. -Ano. Dej jí to.
Líbí se ti?
-Díky. -Není zač.
Běž dál.
Jak dlouho jsi s Nelou?
Jsme spolu tolik let, kolik je Gemě.
-Kouříš? -Ne.
Nekouřím.
Leváci jsou prý inteligentnější.
-Taky jsou prý démoni. -To jsou!
Ty nejsi?
Levák? Ne, nejsem levák.
A taky nekouříš.
Ne, nekouřím.
Žiju pro ty dvě.
Ano, to vím.
Společně uděláme velké věci.
Jak začneme?
Doleva.
-Tady, nebo příští? -Tamhle.
Děkuji, že jste přišli. Tady pan Antanacio di Felice
je členem naší obce
a chce vám přednést důležitý návrh.
Tak si ho poslechneme.
Díky, Carlosi.
Myslím, že musím začít od počátku.
Co tu vlastně dělám? Také já pochybuji.
Často jsem chtěl sbalit svý věci
a vrátit se do čtvrti, kde nevědí, že vůbec jsme.
Ale nemohl jsem uniknout osudu.
Proto jsem tu zůstal z jednoho přesvědčení,
z víry v lásku a v jednu hvězdu,
kterou máme zde, na našem kopci.
Ta hvězda vytyčila mou cestu.
Tou cestou půjdeme spolu.
Je to cesta dobra, lásky a uzdravení.
Cesta, která určuje, jakou sílu má jednota.
Ale především...
Je to cesta prosperity.
Proto jsem zde. Bůh k nám promlouvá
a říká nám jméno té hvězdy.
Ta hvězda je vaší dcerou, dcerou tohoto místa.
Jmenuje se Gema.
Svatá Gema z Atucucha.
Dobře. Dobře.
Bude to už brzy a musíme být v každém smyslu připraveni.
Myslel jsem, že už jsme.
Mluvil jsem se stařenkou.
Jakou stařenkou?
S tou, která neslyšela, a nastal zázrak.
-Řekl jsi, že věříš. -Ano, naprosto věřím.
Co ti řekla?
Řekla, že předtím nic neslyšela, a teď všechno slyší.
Tobě schází víra.
Víry mám dost. Zvlášť když nám stařenka pomůže.
Poslala něco pro Gemu?
Ne! Udělá pro nás něco mnohem důležitějšího
než peníze nebo dárek pro Gemu.
Stařenka promluví.
Promiň, mám moc práce. Jak ti můžu pomoct?
Jak? Jako jsi to udělala minule.
Říkala jsem, co se stalo. Je to má práce.
Mé léčení doplňuje tradiční medicínu.
Rodiče to věděli. Nikdy jsem jim nelhal.
To jsi uvedla v reportáži?
Já nemluvím za sebe. Rodiče mluví.
A neobviňuji bez důkazů. Tvé jméno jsem neuvedla přímo.
Víš, že po tom fiasku přišlo osvícení?
Takže popravdě ti musím poděkovat.
Další pilulky z cukru?
Ne. Jde o holčičku jménem Gema.
Je jí osm let a je opravdová léčitelka.
Ty přece víš, že televize nemůže vysílat o mladistvých.
Jen se souhlasem rodičů.
Vím, o co jde tobě a co chtějí lidi.
Nikdo ji nemusí vidět, ale musejí ji cítit.
Když ji ucítí, budou ji zbožňovat.
Když jsem se jí dotkla, pocítila jsem teplo...
A najednou jsem ji slyšela .
Tak dobře, jako teď slyším vás.
Rosa je jednou ze stovek věřících, a stále jich přibývá.
Je to žena pevné katolické víry...
Vidí nás v celé zemi.
Vidí nás všude.
Získaná svědectví
ze čtvrti na severu hlavního města Ekvádoru...
Když mi ji na chvíli půjčíš, uzdravíme jí ruku.
Ukaž.
Na.
Chceme poznat holčičku. Chceme od ní zázrak.
Nebojte se, je zde místo a dost času pro všechny.
Postavte se do řady. Kdo tu byl první?
-Kolik to stojí? -Postavte se do fronty.
Nestojí to nic, paní. Je to akt dobré vůle.
Jé, to je prima! Díky.
Připravíme holčičku.
Dávejte, prosím, pozor. Dovnitř půjdete spořádaně.
Nesmíte fotit, proto dejte mobily a foťáky
do tohoto košíku, prosím.
Holčičko požehnaná, pomoz mi, prosím.
Přijdou další.
Kolik jsme dnes vydělali?
Dvě kuřata a pytlík brambor.
A sakra!
Voda svaté Gemy! Voda, vodička!
Kupujte si vodu. Vodu svaté Gemy...
-Jak je? -Jak se máš?
-Jak se máte? -Dobře.
-Dostali jste nádobky? -Ano, už přišly.
-Vidíte, to je voda! -Chviličku.
Jo. Vymodlená voda.
-Gema ji vymodlila? -Ano, holčička.
Jestli chcete, dám vám jednu ze svých, ano?
-Dvě. -Deset dolarů, prosím.
Díky a hezký den. Na shledanou.
Hele, nikdy nám nesmí dojít zásoby, jasný?
Všech výrobků máme teď dobré zásoby.
Všechno, co je v téhle čtvrti, je z našeho skladu.
A co autobusy a auta?
Všechno mám pod kontrolou.
Přijíždějí jen s mým povolením a poplatkem.
-Tak jo, bráško. -Na shledanou.
Vodu, prodávám vodu...
Tohle jsou všechny provize.
Kolik to dělá?
Budeme podělaný milionáři, Carlosi!
Kde schováme peníze?
To je těžké. Zatím tady.
Dokud nás nevezme nějaká banka.
Jaká banka? Ať nás hlídá naše obec.
Jenom nakrátko.
Prodáváme vodu, růžence, vodu...
Prášky na spaní, přívěsky...
Jeden růženec a jeden přívěsek.
Hezká dvojice, sousede.
Přívěsek a růženec.
Čtyři dolary. Děkuji.
Tudy. Sem.
Sem. To je dobrý.
To jsem já.
Co je to?
-Gemo! -Mami!
Co je to?
-Bylas hodná? -Co je to?
Nevím. To přišlo.
Ukaž.
-Je to lehký. -Lehký?
Tady.
Ta je hezká.
Že jo?
-Líbí se ti? -Mně ano.
Tak si ji nech.
Gemo. Musíme jít pracovat.
Gemo.
Holčička snídá. Hned přijde.
My tady počkáme. Ať přijde brzy.
Určitě.
-Prosím. -Hned.
-Připravená? -Ne. Už nechci.
Dnes skončíme brzo, ano?
Ne!
Nechce, Carlosi. Je unavená.
Už nemůže dál.
Zlato, nemůžeme nechat lidi venku čekat.
V pondělí zavřeme.
Ne! Nebudeme pracovat dnes, Carlosi!
-Řekl jsem v pondělí! -Ne!
Chviličku, už tam půjdeme.
Co je, Carlosi?
Co je s ní?
Je unavená. Už nemůže dál.
No tak.
Je mi to líto, ale dnes vás bohužel nepřijme.
Ne! Ne!
-Buďte trpěliví. -Počkáš tady na mě.
Dívka je svatá, ale je taky holčička.
Jak dlouho to potrvá?
Deset měsíců, nejvýš rok.
Přijdem o spoustu peněz, když nebude přijímat lidi.
Tři dny, Antanacio? Tři dny nebude přijímat lidi?
Tvá dcera je zvláštní bytost.
Musíme ji opatrovat.
Nejhorší by bylo, kdyby už nemohla.
Uvědomuješ si to?
Tohle je naposledy, rozumíš?
Víckrát nebudeš rozhodovat bez mého souhlasu.
Myslíš, že mě to napadlo teprve včera?
Je to moje dcera.
Jo, ale je to taky můj kšeft!
Je to náš kšeft. Věř mi.
Věříš v Boha, Antanacio?
To, co se událo v mé rodině, v obci, je zázrak.
Musíme ho co nejdéle udržet.
Víš, jak to dělají kouzelníci?
Ti v cirkuse nebo v televizi.
Pravou rukou přivolají pozornost publika.
To je to představení... ale levou rukou...
dělají, co chtějí. Ta ruka tahá za drátky.
Ty říkáš takový kraviny.
V našem podnikání i v jejich lidi vidí, co chtějí.
Nic není náhoda, všechno je vypočítané.
Někdo zná příběhy, které chce publikum slyšet, tak mu je dá.
Co budem dělat?
Přesně totéž! Ukážeme jim, kam se mají dívat.
A druhou uděláme, co chceme my.
... nyní i v hodině naší smrti. Amen.
Gema, to je pro ně pocit, touha.
Když ji ale nevidí, jak září,
pravá ruka to může ukazovat, a holčička odpočívat.
Uzdrav mě, krásné dítě. Ať mě přestanou bolet záda.
Gema by se už měla vrátit do školy.
Nechodila ještě před tím, než tohle začalo.
Vyloučili ji?
Protože zjistili, že vidí věci?
Všechny děti vidí věci.
Ano, ale ona nerozlišuje, co vidí u tebe nebo u mě.
Pro ni je všechno stejné.
Proč tomu nevěříš, když vidíš, jak se lidi uzdravují?
Lidi chtějí věřit, proto se uzdravují, Nelo.
Všemu nelze rozumět. Víš, jak to chápu já?
V tobě, ve mně, v Gemě je něco zvláštního...
V nás všech.
-Vadí ti, že to říkám? -Ne.
Gemo!
Už je to pryč. Gema je hodná, ale občas vyletí.
-Mluvil jsem s bankou. -Vážně?
Není připravena vzít nás jako zákazníky.
Je těžké, aby přijala hromadu mincí bez zdůvodnění.
Ale vymění nám všechny ty mince
za papírové peníze.
Pak vyřešíme otázku místa podnikání.
Budou chtít provizi, ale to už nás budou znát.
Jsi třída, kámo.
Hele, až to dokážu, budu nějaký peníze potřebovat.
Jsou tvoje! A taky může dojít na dárky.
Na zdraví.
Je ti dobře?
Mám něco s rukou.
Co ti řekla?
Řekla, že umřu. Brzo umřu.
To si tak hraje.
-Doprava, ženská! -Tak řiď sám!
-Kdybych to uměl, řídím. -K čertu!
Gemě je líp?
Ano, je klidnější.
-Opravdu věříš Antanaciovi? -Ano.
Nepouštěj si ho moc blízko.
Nechápej to špatně. Ne, že ti nevěřím.
Ale říkáš to tak.
Chci říct, že Antanacia zas tolik neznáme.
Říkáš, že jsem děvka.
Myslím, že bychom měli být opatrnější.
Tak co? Zapálíme si doutník, když je zima?
Brácho, nemůžeš zmizet a dělat jakože nic.
Řekl jsem sice, abys zmizel, ale až zaplatíš.
Já jsem vůbec nezmizel.
Tvoje lidi mě sledujou. Jsou mi pořád v patách.
Jsi naživu jen proto, že ti chráním kůži.
Nemůžeš ale zmizet bez zaplacení.
Důsledky nelze vždycky vyloučit.
Víš co, brácho?
Ty dobře rozumíš tomu, co teď dělám.
Tady máš ty prachy, i s částkou navíc za čekání.
Ty jsi ale mizera!
Co tomu říkáš? Zasáhne tě blesk, žes mi nevěřil.
Chci tobě a tetě navrhnout ještě jeden obchod.
Ty hajzlíku.
Já ti věřím. Hlavně, aby se teta už nezlobila.
Co by ti to udělalo, kdybys ji požádal sám?
Tak co?
Co jako?
Je to ruina.
Víc než jen starý dům.
Je to chrám!
Za dvacet minut se sejdeme s majitelkou nemovitosti.
-Tak co, brácho? -Chucho, jak je?
... ta holčička mě vyléčila.
Víc jak tři roky jsem byl bez práce, a stal se zázrak.
Dobrý den.
Kdo je to?
To je otec té holčičky a společník "kazatele".
Odpusťte, teto. Jen tak jsem vám mohl zaplatit.
Udělal jsem to kvůli vám.
Já vím, hochu.
Přinesl jsem vám pilulky, které vám tak pomohly.
Ty jsi vážně hajzl, "kazateli".
Díky.
Tvý podnikání je teď daleko.
A právě kvůli tomu jsem přišel.
Máme projekt...
Víš, já chápu, že riskuješ.
Za to dostáváš požehnání.
Musela jsem přijmout těžká rozhodnutí.
Já vím, teto. A on byl zase moje rozhodnutí.
Jmenuje se Carlos a je otcem Gemy.
Je to můj společník.
To, k čemu tu dochází, začal právě on.
Nic není psáno a dáno, cestu si razíme sami.
Ano, a právě proto jsme přišli za vámi.
Jen Bůh to ví.
Tak, synku, o čem chceš mluvit?
Myslel jsem, že neumíš pít.
Stačí otevřít pusu a šup tam.
Přesně tak!
Víš, jedinej blbeček jsi tady ty.
Ne, ne, ne!
Nevěřil jsem ti, protože vypadáš, jak vypadáš.
Byl jsem na tom hůř než ty.
Ty mě neznáš. Nemáš ani ponětí.
V duši ti rozumím dost.
Už nepochybuju. Podívej, čeho jsme dosáhli!
Máme vlastní chrám.
Víš, že tahle naše cesta je choulostivá.
Budeme muset jít velmi opatrně.
Požehnaná budiž oběť, kterou můžeme dát.
Na zdraví!
-Na zdraví. -Na tebe a rodinu.
Objednej další. Já tě zvu.
Šéfe, ještě jednu.
Můžeme ještě jednou?
-Ta je poslední. -Ano. Díky.
Kruci, to je tíha!
Ať neprobudíme holčičku.
Ať se trochu vyspí.
Holčička spí?
-Jen aby se nevzbudila. -Promiň.
Je tu ještě nějaký pokoj?
Je tady pokoj? Tak půjdem do kanceláře.
Půjdem na chvilku do kanceláře.
Nemáš tu panáka?
Tady se taky nemůže mluvit?
Určitě? Musíme být potichu?
-Potichoučku. -Ano.
-Opravdu? -Ano. Dost.
Tady...
Jsem úplně mokrej.
V následujících dnech to bude komplikované.
Postupně mu bude hůř a hůř.
Musíme však věřit a doufat.
Našli jsme mu v mozku veliký nádor.
Musíme být připraveni na všechno.
Ahoj.
Nevěděla jsem, že jsi tady.
Kde je Carlos?
Je s lidmi na stavbě chrámu.
-Když jsi nepřišel... -Jasně.
Nebyl čas.
A jak je ti?
Necítím se jinak než dřív.
Měl by sis jít ale domů odpočinout.
Nelámat si hlavu podnikáním.
Zbyla mi půlka hlavy. Půlka byl nádor a půlka mozek.
Promiň, to jsem řekla špatně.
O nic nejde.
Co tvá ruka?
Prý když byl nádor na levé straně,
budu postupně ztrácet vědomí pravé strany.
Gema to věděla.
Věděla, co se se mnou děje.
Takže přišla chvíle, abys začal věřit?
Já věřím. Věřím Gemě.
V Boha!
My jsme ji zradili, a ona mi to teď ukazuje.
Gemo, miláčku, přišel tě navštívit Antanacio.
Jak je, Gemo?
Gemo.
Odpusť nám.
Odpouštíš nám? Ano, nebo ne?
Co je?
Ona mě očišťuje.
Odpouští nám a uzdravuje.
Mě očišťuje a uzdravuje.
Pojeďme pryč. Odejděme my tři.
A kam?
Daleko a hned teď.
Proč bychom měly jít s tebou?
My jsme spojeni.
Nepleť si to, Antanacio. Běž domů a přemýšlej.
Najdi si rodinu, jakou chceš. My dvě to nejsme.
-Díky, žes přišel. -Jak je?
Vypadáš dobře.
-Díky. -Jak to jde?
Dobře. Vypadá to elegantně, profesionálně.
Máte víc povolení než jak pro katedrálu.
Přesně podle tvých instrukcí.
Teď tu můžeš dělat, co chceš.
A ty si můžeš udělat volno, jak potřebuješ.
Tohle je stejně tvoje, jako moje.
Chci s tebou probrat pár maličkostí.
Ano, už máme v bance účet. Na mé jméno, ale...
kdykoli budeš chtít, přidáme tam tvůj podpis.
Ten šek poroste, Antanacio.
Jen jsem musel udělat pár rozhodnutí, když jsi tu nebyl.
Ano. Vím, s kým jsi mluvil.
Kromě lidí ze stavby.
Mluvil jsem s Chuchem. Co ti nabídl? Kandidaturu?
Mám širší představu, než je tohle.
Potřebuji kontakty, které to umožní...
Proč mít jen jeden chrám? Může jich být víc.
Novinářka mi nabídla pořad věnovaný Gemě.
Navíc budu pořádat mši. Velkou mši.
O čem to mluvíš? Zbláznil ses?
Víš, co by se stalo, kdybys ukázal Geminu tvář?
Poznamenal bys ji navždy.
Vidím budoucnost, a tohle může být začátek.
Významný začátek!
Ty jsi pitomej!
A ty jsi prohrál.
... požehnaný krucifix, vlasy svaté Gemy...
-Jdeme. Čekají nás uvnitř. -Jdem.
Můžete podepsat souhlas a já začnu s holčičkou.
Jo.
Můžu se tě na něco zeptat?
Dobře, srdíčko. Zůstaň tu stát.
Budu hned vedle, ano?
Hotovo. Můžeš.
-Hotovo, točím. -Jo.
Ty se jmenuješ Gema, viď? S čím si ráda hraješ?
Gemo, lásko, slečna tě chce poznat.
Co říká?
Gema si ráda hraje s čísly. Vy jste prý dvacítka.
Opravdu? Mám ráda číslo dvacet.
Mám nápad. Co kdybys mně taky něco pošeptala?
-Ano? -Do toho, srdíčko.
Natočím to?
Ne. Necháme ji odpočinout si a pak budeme pokračovat.
Myslím, že je docela klidná.
-Co se stalo? -Neodporuj mi.
Co vám řekla?
Že umřu. Prý brzo umřu.
Ona si hraje. Tohle říká každému.
Ano, vím, jaké jsou děti.
Můžeme zatím točit uvnitř?
Jistě, najdu někoho, kdo vás provede.
-Sejdeme se pak na mši. -Děkuji.
-V pořádku? -Ano, seber věci a jdeme.
Pouze Boží láska dělá zázraky, a bát se můžeme
pouze Jeho, a to mi mnohokrát řekl sám Pán.
Zakládejte kázání pouze na pravdě, a nebudete mít strach. Jsem s vámi.
Tady ne.
Ďábel nás svádí den za dnem svou falešností
a kdykoli se mu to hodí.
Bůh se mě ptal: "Opravdu mě miluješ?"
Ano, Pane!
"Chceš mi být věrný?"
Ano, Pane!
"Chceš mě následovat?"
Ano, Pane!
"Tak ti daruji svůj kříž."
Tato rodina přijímá utrpení našeho Pána
a nabízí je pro dobro ostatních.
Dnes, na počátku Svatého týdne,
projevujete svou štědrost a dobrotu.
Některé rodiny, v dobré vůli, dávají holčičce dary.
Ona je chce rozdělit naší obci. Pojď, Gemo.
Posvěcené dary!
Jen klid, bratři. Na všechny se dostane.
Nepřestávej a toč.
Ten hajzl!
Jen klid! Uklidněte se!
Odveď holčičku.
Na mši na počest holčičky, které říkají "svatá Gema",
se ve čtvrti Atucucho shromáždily tisíce oddaných.
Smrt jednoho z nich mši zkalila.
Byl davem udušen.
Kdo hlídá takové akce a setkání?
Kdo chrání holčičku, aby jí nikdo neublížil
také ekonomicky a politicky?
... nyní i v hodině smrti naší. Amen.
-Jsou lidé, kteří ještě věří. -Ty věříš víc než oni.
Věřím tobě, Nelo. To jsem ti dokázal.
Máme peníze, Carlosi. Odjeďme pryč!
Nemáme tolik, kolik si myslíš.
Hodně jsem investoval do přestavby chrámu.
Chceš říct, že nemáme peníze?
To, co máme, vystačí
asi na dva týdny prací na chrámu.
Potom musíme otevřít.
A začít pracovat.
Jsou tady, Nelo! Vrátili se!
Připrav holčičku.
Já udělám snídani.
Vypadáš líp.
Já věděl, žes to vymyslela a přesvědčila Carlose.
Ty vidiny Gemy, její léčení, všechno.
Ta "hluchá" stařenka mi to prozradila.
Řekla, žes s ní vyrůstala a pracovala.
Patří do mé rodiny.
To vám ale nebránilo, abyste mi řekli pravdu.
Mě ta pravda stála jen pár drobných.
Jsem chudá, Antanacio, ale nejsem blbá.
Tys věděla, že ta paní není hluchá.
Vědělas, že je hodně nemocná a na dně.
Proto ti pomohla, když předstírala zázrak?
Staří lidé jsou všichni nemocní.
Už o ní nic nevíš.
Uzdravila se, protože síla Gemy je skutečná.
Gema odpouští. Nelo, nezkaz si život jako já.
Teď máš příležitost.
Já ti pomůžu a začneme od nuly a bez podvádění.
Zbývá ti málo času.
Gema mě také uzdravuje.
Ty to nevidíš?
A mám peníze.
Tys nás okradl.
Jak se jmenuješ? Antanacio asi ne.
Jmenuju se Antonio.
Koupíš tři jízdenky do Cojimíes na osmou?
-Na dnes? -Ano.
Proč teď nepůjdeme spolu?
Protože musím s penězi do města.
Tak pojďme společně.
Až koupíš jízdenky, sejdeme se na tomhle rohu.
Jo.
-Uvidíme se v osm? -Jasně. V osm.
-Až půjdeš, tak buď opatrný. -Jen klid. Ubráním se.
-Jedna... a druhá. -Dvě.
Doprovodím tě k chrámu.
Ne.
Pojď, Gemo.
Miláčku, kde jste? Jak je Gemě?
Jsme v pořádku. Musíme si promluvit, Carlosi.
Jasně! Jste s Antanaciem?
Co si o mně myslíš?
Promiň. Odpusť.
Mám jít do chrámu?
Jistě. To je tvůj domov.
Přiveď Gemu a řekni jí, že ji miluju.
Sbohem.
Gemo, ještě můžu získat naše peníze.
Tati!
Lásko moje!
-Jak je ti? -Dobře.
-Ahoj. -Ahoj.
Líbí se ti?
Ne?
Je stejná jako ta paní, která si s tebou hraje.
Ne, tati. Moje paní je stará a smrdí.
Bude tady a já ji rozesměju.
Je taková, jak sis přála.
Gemo, nech to, ať se to nerozbije.
Počkám dole.
Tohle je náš nový dům?
Líbí se ti?
Gemo, my si musíme s tatínkem promluvit. Počkáš, jo?
Jo?
Stavba už je skoro hotová.
Všechno je v pořádku. Nic se nestane.
Už tu máš svoje věci. A Gema taky.
Chci svůj díl peněz.
Už jsem ti řekl, že nemáme peníze.
Peníze jsou v tomhle domě. Prodej ho.
Ano, peníze šly na přestavbu zdí...
Ale ten dům nám nepatří. Je té tety.
Podepsal jsi s ní něco?
Nepotřebuju nic podepisovat. Jsem čestný muž.
To bude v pořádku, lásko.
Ty jsi blbec, Carlosi. Vykašlal ses na práci!
Miláčku, pochop, že tahle investice...
Ty pitomče!
Je to dlouhodobá investice, víš.
Pro naši budoucnost.
Odešla jsem k Antanaciovi. Vyspala jsem se s ním.
Tohle mi dělat nebudeš!
Je konec.
Gema o nás pečuje, Nelo.
Gema je nemocná. Já pečuju o ni!
Ona tě neléčí. Neuzdravuje nikoho.
Už nemůžeme udělat nic.
Jen poslední oběť pro věčný život.
Ten nádor tě popletl. Už nevidíš skutečnost.
To já jsem poslal tu Pannu.
Co to plácáš?
Poslal jsem tu sochu, abych vás okrádal.
Nevěděl jsem, že Gema má plán vás dvě zachránit.
Holčička mě naposledy žádá o pomoc.
Vím, co lidi chtějí. Skandál a viníka.
A najdou nás.
Najdou jen mě.
Zabil jsem ho já, a vy dvě odejdete.
Běž pro holčičku.
Gemo, musíme odejít.
A tatínek?
Odešel.
Bude chvíli jinde.
V tobě je můj život, má bolest a má oběť.
Otevřete dveře!
Otevřete! Otevřete dveře!
To je ten vrah!
Otevřete!
Vytáhni ho.
Ty kreténe!
Naše kamera je svědkem letošního Velkého pátku.
Došlo k politováníhodnému podvodu a zabití.
Nic však nenaruší pevný závazek křesťanů,
který vládne ve městě.
Smrt podvodníka a vraha
pár hodin před začátkem procesí
nemohlo pokazit projevy víry,
klidu a lásky, které vyzařují z věřících.
Zatímco úřady případ vyšetřují,
dochází k projevům lynčování,
které média přinášejí.
Jsme též sdělovací prostředek,
takže jsme povinni je ukazovat pro novinářskou hodnotu.
Klademe si však otázku: Je tohle řešení?
Spravedlnost na vlastní pěst? Nebo schází kontrola těchto činů?
Připravila Elena Figaredová.
Děkuji, Eleno. Politováníhodný čin.
Další zprávy.
Došlo k novému případu korupce ve vládě...
Požehnání, teto.
Děkuju, synáčku.
Tak co, brácho?
Jak se máš, Chucho?
Dobře, dobře. Jak to probíhá?
Velmi dobře. Poplatky, almužny, všecko.
Lidi spolupracují a pomáhají.
To mě podrž! Jak je, sousede?
Přiberete si mě, sousede? Nesu účetnictví.
Platí.
SVATÝ CARLOS
České titulky Šárka Valverde Iyuno-SDI Group 2022