IRLAND
Jeg vil gjerne spørre deg, hvordan skriver du en livshistorie?
For det som er sant, blir sjelden kjent.
Det er vanligvis det usanne.
Om du finner noe sånt som du vil spørre om, skal jeg si det.
Alle de tingene stammer fra sannheten, ikke sant?
For ellers er det vanskelig å vite hvor man skal starte.
Om man ikke starter med sannheten.
Sannheten og Marilyn, det er som å gå inn i løvens hule.
Jeg havnet inn i dette da jeg helt uventet ble kontaktet
av en ledende britisk avisredaktør
som sa at statsadvokaten i Los Angeles hadde gjenåpnet saken om hennes død.
Etter 20 år er det på tide å rydde opp i saken.
Monroe døde av en overdose med sovepiller.
Spekulasjoner om Monroes død fortsetter den dag i dag.
Tok hun for mange piller? Var det selvmord?
Anklagen er at Marilyn ble myrdet.
Og sprø konspirasjonsteorier.
Noen i CIA drepte Monroe.
Historien er forbundet med et mysterium.
Sex og politikk. Kennedy-brødrene. Revolusjonen på Cuba.
Spørsmålstegn. Og det er der jeg kom inn.
Jeg prøver å få en idé om hva slags person hun var.
Hun var veldig redd.
Jeg intervjuet tusenvis av mennesker.
Hun er omgitt av en stor myte.
Jeg endte med 650 intervjuer spilt inn på bånd.
Jeg håper jeg ikke har blitt besatt.
-Jeg håper ikke mobilen din er avlyttet. -Det håper jeg også.
Offentligheten har aldri hørt båndene jeg samlet opp da jeg skrev boka.
Ingen visste noensinne alt.
Det jeg oppdaget, var informasjon som fullstendig endret
det vi trodde vi visste om det mystiske dødsfallet hennes,
og den antyder at omstendighetene omkring hennes død ble dekket over.
EN DOKUMENTAR FRA NETFLIX
ALLE OPPTAK AV STEMMER
ER STEMMENE TIL VENNER OG KOLLEGER AV MARILYN MONROE.
DE MIMES AV SKUESPILLERE.
Jeg har jobbet med gravejournalistikk over hele verden.
Den opprinnelige ideen var å jobbe med saken i to-tre uker,
men det ble til mer enn tre år.
Marilyn Monroe var en del av oppveksten min,
men jeg hadde veldig perifere kunnskaper om livet hennes.
Marilyn Monroe, Hollywoods mest populære jente.
Marilyn Monroes strålende berømmelse
gleder kritikerne og tiltrekker mengder av publikum.
Folk var fullstendig fascinerte av Marilyn nasjonalt og internasjonalt.
-Marilyn Monroe var periodens sexsymbol. -Marilyn Monroe nådde toppen i yrket sitt.
Det skjedde noe usedvanlig når hun stilte seg foran et kamera.
Hun var også en usedvanlig skuespiller.
En global figur i underholdningsbransjen.
-En dronning på sitt område. -Millioner tilbad henne.
Marilyn ble verdens mest berømte kvinne. Det er hun fortsatt.
En selvlysende kropp. Stjernen.
Jeg begynte å jobbe.
Fant mennesker, banket på dører.
Gravde på det pratsomme stedet Hollywood er.
Alltid på telefonen for å finne folk med informasjon om natten da Marilyn døde.
Tony, jeg har ofte sagt at jeg kunne sette sammen
et scenario som ville sjokkere alle som leste det,
men det ville bli fryktelig kostbart for offentlige myndigheter,
venner av meg, for folk jeg kjenner.
-Ja. -Jeg tror ikke jeg vil det.
-Det var vanskelig. -Men jeg snakker aldri med pressen.
Men jeg kan ikke si noe og visste alt.
Det var som å slå mot en murvegg.
-Du kaster bort tiden. -Hvorfor det?
Kan du…
Jeg vil ikke være den som rydder opp i det.
-Men jeg kjenner deg ikke. -Greit.
La det ligge.
Jeg kom ingen vei.
Så i stedet gjorde jeg det du må når du havner i en blindvei.
Gikk tilbake til begynnelsen.
Hollywood, en strålende glitterby med lys og vamper.
Hollywood, et lovprist, glitrende, fascinerende og fabelaktig sagnrike.
Hollywood, verdens glamourhovedstad.
Da jeg var barn, husker jeg med filmene på lørdag ettermiddag…
La oss ta en tur ned bulevarden og se hva vi finner!
Jeg forlot aldri filmene. De måtte komme og hente meg.
Å, Garbo!
God, dårlig, det spilte ingen rolle.
Hollywoods lekeplass.
Alt som rørte seg på lerretet.
Og her, innenfor porten, fins det flere stjerner enn i Melkeveien!
Om du ikke tror det, bare bli med oss!
Jeg likte Jean Harlow best. Hun hadde hvitt hår.
Den enestående Marlene Dietrich!
Cary Grant kommer med et stort smil. Som vanlig hilser han på alle.
-Og Clark Gable. -Da Clark kom inn…
Mengden roper fortsatt på yndlingen sin!
Selv om jeg var barn og ikke visste noe om å spille skuespill, ville jeg…
Jeg ville vite det.
-Kan jeg få snakke med Al Rosen? -Det er meg.
-Hallo, Mr. Rosen. -Ja.
KASSETT NR. 71A
AGENT I HOLLYWOOD
-Marilyn Monroe. Jeg kjente henne godt. -Gjorde du det?
-Jeg mener på begynnelsen. -Ja.
-Da hun var ung. -På den tiden var du…
Jeg var… Al Rosen Agency var et av de beste byråene i bransjen.
-Akkurat. -Vi hadde Cary Grant, Fredric March.
-Jack Oakie, Judy Garland. -Ja.
Men historien til denne bransjen,
det er en ting jeg kan garantere at du ikke vet om.
-I denne bransjens gullalder… -Ja.
…pleide alle castingansvarlige og alle studioer å ha en svart bok, forstår du?
Så alle jentene, ungdommer som begynte å jobbe der,
som Marilyn Monroe, når de startet,
skrev alle castingansvarlige hvem som sa ja til sex i den svarte boken sin.
Ja.
Bransjen har endret seg siden da. I dag er det pengene.
-Akkurat. -Det pleide å være sex. Husk det.
Hør etter, alle jenter!
Og nå får alle de vakre og håpefulle sjansen.
Utvelgelsen av riktig jente er en omhyggelig prosess.
Hjelpe meg for en nydelig gjeng. Er ikke hun vakker? Er ikke hun søt?
Hals, 31,7. Byste, 87,6.
Stolthet. Eventyr. Ambisjoner.
De kommer fra verdens ende og venter på den magiske telefonen.
-Hallo? -Hallo? Hva kan jeg gjøre for deg?
KASSETT NR. 50A
VENN OG EIER AV RESTAURANTEN ROMANOFF'S
Du kjente Monroe i begynnelsen.
Mannen min kjente henne først, tidlig på 40-tallet.
-Så tidlig? -Å ja.
En sjenerøs jente, varm jente, egentlig ganske elskelig.
Hun var mye rundt på restauranter og klubber.
-Men på Romanoff's. -Ja. Enormt morsom.
Stedet var ganske eksotisk.
Det var en blanding av folk der,
og det var et slags mekka for agenter.
Alle VIP-ene fra filmbransjen var der.
-Alle de pene jentene kom dit. -Å ja.
Og Marilyn var selvsagt en av dem.
Så ung er Hollywood, at mange av de tidligste pionerene fortsatt er aktive.
Menn som Joseph Schenck, styreleder i 20th Century Fox.
Mr. Schenck skapte en periode med episke og dramatiske filmer.
Kjenner du historiene om Schenck og henne? Var de sanne?
Ja visst. Schenck var bare et menneske. Du vet hva jeg mener.
-Ja. -Hun hadde mange. Han var ikke den eneste.
De var flere som samlet seg hos Schenck. Hun var alltid mye hos ham.
Og hun begynte å gjøre fremskritt.
-Så hvor er vi nå? -I 1948.
Med Ladies of the Chorus.
Mannsdominert. Kvinnene i film ble utnyttet.
Men det ble snart tydelig at Marilyn ikke var noe lett bytte.
Hun ville tas alvorlig. Hun ville bli skuespiller.
Hun utnyttet systemet til sin fordel.
Johnny Hyde var en av de mest innflytelsesrike agentene i landet.
Johnny Hyde elsket henne. Han forlot kona si for henne.
Han var 53, 30 år eldre enn henne, og veldig rik.
Hyde hadde tilgang til de mektigste i Hollywood.
Han var også alvorlig syk og hadde mindre enn 18 måneder igjen å leve.
Hyde brukte de månedene utelukkende på Marilyn.
Hennes sugardaddy.
Om kvelden fulgte han henne til de viktigste i byen.
På dagtid roste han Marilyns talenter.
Støtten fra Hyde kunne gjøre henne til stjerne.
Johnny Hyde, som er en søt liten mann, en fantastisk liten mann…
-Du vet om ham? -Ja.
-Johnny var forelsket i henne. -Ja.
KASSETT NR. 84
FILMREGISSØR
ASFALTJUNGELEN (1950) UTEN FESTE (1961)
Johnny Hyde snakket først med meg om henne og tok henne så med til Metro.
Bare veldig frisk. Veldig tiltrekkende.
Ganske sky. Sjenert.
Vi snakket med henne, ga henne manuskriptet.
Hun dro og kom tilbake etter et par dager, og Marilyn leste replikkene sine,
og hun leste dem nydelig, veldig bra. Og det var ingen tvil.
-Hun var perfekt for rollen. -I Asfaltjungelen?
Ja visst. Det var det.
Så engasjerende figurer dukker bare opp en gang hvert tiår.
"ASFALTJUNGELEN" BYEN UNDER BYEN
Marilyn Monroe som Angela, den lettlivede, grønnøyde blondinen.
Marilyn gikk rett inn i sine egne erfaringer
for alt, hun kunne strekke seg inn og få fatt i noe hos seg selv
som var enestående og usedvanlig.
Hun fant ting om det å være kvinne hos seg selv.
Hun hadde ikke noen teknikk. Alt var sannhet.
AMERIKAS MEST SPENNENDE PERSONLIGHET…
Det var bare Marilyn, men hun var Marilyn pluss.
NÅR DEN MEST OMTALTE SKUESPILLEREN I 1952
BLIR STJERNE!
En pris til en ny stjerne.
Og beste unge personlighet i en kassasuksess, Miss Marilyn Monroe.
Takk, Mr. Nichols.
Det er Marilyn Monroe, som når nye, dramatiske høyder.
NIAGARA OG MARILYN MONROE
VERDENS TO MEST SPENNENDE SYN!
Marilyn Monroe, hele Amerikas filmpublikum har valgt deg
til årets mest populære skuespiller. La meg få gratulere deg.
Takk, Mr. Sammis.
-Gratulerer! -Takk, Lauren. Og takk til bladet Look.
En hendelse som markerer enda en honnør til Marilyn.
Takk. Tusen takk.
Og her kommer en ung dame som har skapt sensasjon i filmbransjen
etter å ha vunnet alle slags priser som årets nykommer.
Og tro meg, ei flott jente med…
Jeg har kjent henne lenge, Miss Marilyn Monroe!
La oss høre det! Kom ut, Marilyn!
HERRER LIKER BLONDE PIKER
Med Marilyn Monroe og Jane Russell.
-Hallo, Jane Russell? -Ja.
KASSETT NR. 96
SKUESPILLER
Hun var veldig smart, og hun ville lære og var interessert i alt for…
-Som hjalp henne å kontrollere karrieren. -Akkurat.
Og hver kveld etter jobben dro hun til dramalæreren.
-Ja. -Jeg dro utslitt hjem etter jobben.
Hun dro til dramalæreren. Men hun ville bli flink.
Så når
kamerat ble slått på, var det som et elektrisk lys ble tent i…
Ja.
De ble bare levende.
Det føltes bare som jeg var på utsiden av verden, og så åpnet plutselig alt seg.
Verden ble hyggelig. Den åpnet seg for meg.
Jeg sa: "Jøss, hva skjedde?"
Om jeg er en stjerne, gjorde menneskene meg til en stjerne.
Men jeg vil gjerne være vidunderlig, vet du.
Jeg vil gjøre det beste jeg kan i det øyeblikket.
Fra kameraet starter til det stopper.
I det øyeblikket vil jeg være perfekt.
Jeg skal si deg, jeg er veldig takknemlig.
For jeg husker da…
…det ikke var sånn.
Jeg så henne et par ganger.
-Det hadde gått mange år. -Ja.
Nå så hun vel annerledes ut.
Nå var hun perfekt kledd og hadde blitt
landets sexsymbol.
Og det dreide seg ikke bare om sex.
Kvinner følte det samme som menn.
Det var alltid noe svært rørende ved Marilyn.
Vi sto hverandre nær da vi filmet, og så anså vi hverandre som venner,
men Marilyn gikk fra den ene gruppen til den andre.
Hun dro i vei, og så var det en annen. Det ble det trygge stedet en stund.
Hun dro ikke tilbake og fant noen av dem som hadde stått henne nær.
Det var noe så sårbart, så…
Noe du følte at lett kunne bli ødelagt.
Når man takler såkalte mysterier, er det vanskelig.
Hva skjedde? Var det selvmord? Var det et uhell?
Var det noe mer ondsinnet?
Det var som å banke med fingeren mot sement.
Og så støtte jeg på
familien til den siste psykiateren.
Det var et gjennombrudd.
Dr. Ralph Greenson, Hollywood-psykiateren
som behandlet og ble venner med Marilyn de siste årene
før hun døde i 1962.
Ralph var død. Han etterlot en enke, Hildi,
datteren Joan og sønnen Danny.
Det var veldig hjelpsomme intervjuer som ga meg en virkelig innsikt.
-Hallo? -Hei.
Jeg vet at faren din tok over jobben med Marilyn i 1960.
PSYKIATER OG SØNN AV DR. GREENSON
Han jobbet med henne i nesten to år før hun døde.
Jeg hatet Hollywood. Familien min kjente nok Hollywood-folk.
Møtte filmstjerner i selskaper til tider og syntes at alt sammen var motbydelig.
Jeg syntes at de var falske og narsissistiske personer. Jeg hatet dem.
Da jeg hørte at pappa traff Marilyn, hoppet jeg ikke opp og ned og ropte hurra.
Hun var for berømt til å komme til kontoret.
Han dro hjem til henne. Jeg tenkte: "Pisspreik."
Her er verdens sexsymbol. Her er hva kvinner burde være i et nøtteskall.
KASSETT NR. 56
DR. RALPH GREENSONS KONE OG DATTER
Det var noe ved Marilyn som skilte henne fra alle andre.
Men av og til hentet jeg henne i min veldig ordinære bil, ikke sant, og…
Marilyn uten sminke og med et skjerf over håret, som bare satt der,
man ville ikke tro at det ville få oppmerksomhet,
men jeg ville plutselig ha fem stykker som vasket vinduene mine.
-Men det var bare noe. -Det skjedde med meg også.
-Fordi de visste at hun var Marilyn… -Nei!
Hun følte seg hjemme i kroppen sin
på en måte jeg aldri har sett det hos noen andre.
Hun var nesten som et dyr i følelsen og bevegelsen, og…
Nydelig, og på en måte veldig poetisk.
Hildi ga meg adgang til mange av dr. Greensons papirer og brev,
som var en gullgruve.
Han syntes at Marilyn var tilbøyelig til å reagere på en paranoid måte.
Men hun var ikke schizofren,
og hennes paranoide reaksjoner er mer masochistiske.
Greenson følte at tendensen til
å handle ut fra avvisningene som foreldreløs jente,
var sentral. Hun var et hjemløst barn.
Marilyns vanskelige barndom var en tid som den voksne kvinnen aldri ville glemme.
Hun var i ti fosterhjem, to år på et barnehjem,
et nytt fosterhjem og fire år hos en verge,
da moren hennes ble sendt til et psykiatrisk sykehus.
Jeg kaller ikke meg selv foreldreløs. Jeg vokste opp som et hjemløst barn.
Jeg var ikke vant til å være lykkelig.
Det var ikke noe jeg noensinne stolte på.
I Marilyn så Greenson en kvinne som ble fratatt barndommen sin,
og han trodde at det hun trengte, var en familie.
I alle årene faren min holdt på, begikk aldri noen pasient selvmord.
Han behandlet aldri noen så uortodokst som henne.
Han følte at fordi hun var den hun var, kunne hun aldri legges inn.
Fordi han ikke kunne gjøre det, følte han at hans beste mulighet
var å prøve å behandle henne på den svært uvanlige
og uortodokse måten han gjorde. Hun begynte å være sammen med familien.
Slik oppsto det mer av et vennskap.
Før middag drakk de cocktailer.
Og da ville det foregå en slags samtale før middagen.
Hun hadde et søkende sinn
og et ærlig sinn som prøvde å finne ut hva hennes sannhet var.
Jeg må ha begynt å snakke med henne på et eller annet tidspunkt der.
Og det var i de omgivelsene at jeg langsomt ble kjent med henne,
for jeg vet at min oppfatning endret seg.
I den familien var jeg den nye venstreradikale.
Men vi havnet i disse samtalene,
og har du sett, Marilyn endte opp på min side.
-Ja. -Så vi ble venner.
Jeg begynte å like henne og forstå at det var mer til henne
enn man så ved første øyekast.
Marilyn fortalte at det fantes en ny mann i livet hennes.
Og hva sa hun?
Nei, at han bare var helt fantastisk og veldig spennende,
og du vet, søt og… Det var en sånn… Jeg husker…
-Det var jenteprat. -Ja.
Hun sa at han var så viktig at hun ikke ville si hvem det var.
Kalte ham "generalen".
Hun kalte ham "generalen".
-Generalen. -"Generalen."
"Generalen" var det de som jobbet i Justisdepartementet
kalt justisminister Robert Kennedy.
Jeg husker at jeg følte at det var virkelig…
Det var virkelig rart at jeg satt der med Marilyn Monroe.
Vi snakker om kjærester, og jeg treffer en dust på kunstskolen.
Jeg vet at hun snakker om noen som er noe stort i regjeringen.
-Og det slo meg. Dette er underlig… -Du visste allerede…
Jeg visste ikke om det var Bobby eller presidenten.
-Ja. -Det var helt klart spennende.
Jeg husker ikke engang fyren jeg var forelsket i da,
men det var helt klart ikke noen som kunne måle seg med det.
I 1961, i det siste året og månedene hennes.
Ja.
Det fins selvsagt mange rykter om John F. Kennedy og Marilyn Monroe.
Robert Kennedy var en annen sak. Det begynte å interessere meg mer.
Det var mer til henne enn man så ved første øyekast.
Familie.
Avvisninger som foreldreløs jente.
Generalen.
Han var så viktig.
Spørsmålstegn. Mysterier.
Robert F. Kennedy passet kanskje inn i mønsteret på slutten av Marilyns liv.
Fra midten av tjueårene var jo tross alt de romantiske forholdene hennes
med berømte menn.
Joe DiMaggio! Slo ballen ut av banen!
For et slag! Inn i den øvre delen av tribunene.
Han var en fantastisk idrettsmann.
DiMaggio treffer.
Jeg møtte ham da han hadde pensjonert seg.
Jeg hadde veldig få venner…
Det er bare at…
Jeg liker mennesker, men som venner liker jeg få mennesker.
Jeg tror hun ble veldig tiltrukket av DiMaggio.
Vi var sammen i omtrent halvannet år, to år, og så giftet vi oss.
En romanse verden elsker!
Ekteskapet mellom Marilyn Monroe og Joe DiMaggio.
Jenta som spilte i Gift deg med en millionær,
spiller en ny stjernerolle i Gift deg med en baseballhelt,
og nå er paret på vei til sin lykkelige bryllupsreise.
Han forsto noen ting om meg,
og jeg forsto noen ting om ham.
Vi baserte ekteskapet på det.
Og jeg sier noen ting.
Hvordan har du og Mrs. DiMaggio hatt det i Japan?
Alt har vært fint. Vi likte turen.
Det eneste jeg har å klage over, er at jeg ikke har sett mye til Marilyn.
Hun har dratt en tur til Korea, reiser rundt til leirene og så videre.
Kanskje vi kan være litt sammen etter det.
Jeg tror virkelig ikke de hadde mye til felles.
Jeg tror hun ble rørt av at han virkelig brydde seg om henne.
Men hun ble snart lei av at han var så dominerende.
Vi er her for å lage Gresskar i nød.
-Det er din nyeste film? -Ja.
Jeg ser frem til å jobbe med den.
Har hørt at du har blitt en flink kokk. Joe sier at du griller gode biffer.
Jeg holder på å lære det. Det går langsomt, men…
Ok.
Joe DiMaggio taklet ikke å være gift med nasjonens pinup.
Vi filmet Gresskar i nød med Marilyn Monroe.
REGISSØR AV 'GRESSKAR I NØD'
Og husker du det berømte bildet?
Husker du vinden som løfter skjørtet hennes?
Kjenner du luften fra undergrunnen? Er ikke det deilig?
Her kommer en til!
Vi var helt klare til å filme dette.
Det var fem og til slutt 10 000 mennesker.
De kikket opp under skjørtet på Marilyn.
Og folk ropte til henne fra sidelinjene,
og folk kom løpende for autografer.
Du tok deg av Marilyns hår i flere av filmene hennes.
Jeg jobbet med Gresskar i nød.
KASSETT NR. 49
FRISØR
Så du var til stede under oppstyret med skjørtet som blåste opp…
Ja. Joe ble opprørt over det.
-Ble han det, eller var det… -Han ble det!
Joe DiMaggio så på det og likte det ikke noe særlig,
at kona hans gjorde seg til latter sånn.
De hadde en suite på et gammelt og vakkert hotell.
Og han banket henne opp lite grann.
Marilyn sa at hun skrek og ropte på oss.
Men vi hørte henne ikke gjennom de tykke veggene.
Kom hun ut med blåmerker og blått øye?
-Det var mer på skuldrene hennes. -Ja.
Men med litt sminke på seg fortsatte hun å jobbe.
Ekteskapet vårt var ikke lykkelig, det var over etter ni måneder.
Dessverre. Jeg vet ikke hva mer jeg kan si.
OKTOBER 1954
Alt jeg kan si som hennes advokat,
er at dette er det vi kan kalle en karrierekonflikt.
Har Joe endelig flyttet ut?
-Ok, Jerry! -Beklager, jeg må gå.
Faren min fortalte meg…
…at hun til tider ble deprimert.
-Over at hun følte seg så forferdelig. -Akkurat.
"Ingenting vil noensinne bli riktig. Ingenting vil gå som jeg vil."
Jeg skjønner.
Hva syns du om å komme tilbake til Hollywood? Er det en lykkelig tid?
Ja. Veldig lykkelig. Jeg er glad for å være her.
-I hjembyen min. -Ja.
Er du ei lykkelig jente nå?
Og hun snakket om hele denne rekken av depressive tanker.
"Ingen liker meg. Alt jeg gjør, blir til noe dritt.
Jeg har ikke noen. Jeg er et hjemløst barn."
Alt vi vet i New York, er at du og Joe DiMaggio er venner på avstand.
Hvor stor avstand?
Vi har ikke truffet hverandre.
Hører dere fra hverandre? Skriver eller prater?
-Jeg vil helst ikke svare. -Det går fint.
Da jeg havnet på barnehjemmet,
trakk de i meg, og jeg gråt og skrek: "Jeg er ikke foreldreløs."
Jeg ropte til alle kvinnene jeg så, jeg sa: "Der er en mamma."
Om jeg så en mann, sa jeg: "Der er en pappa."
Jeg tror ikke jeg har så mye å si om det, bortsett fra at jeg likte henne og…
-Og vi pratet mye sammen. -Akkurat.
KASSETT NR. 52A
SKUESPILLER
Jeg var mye sammen med henne i selskapene til Strasberg.
Så du henne da hun forfalt, som var det siste året…
Hun virket litt… Det virket som hun var opptatt av
barndomsminnene om å bli misbrukt som barn, sånne ting.
-Så sent i livet? -Jeg husker at hun snakket om det.
Hun følte at hun hadde unngått…
At hun kjente folk som ble psykotiske etter sånne episoder,
og hun følte at hun i det minste hadde overlevd det.
Marilyn sa: "Det skjedde. Jeg visste at det var galt.
Men for å være ærlig tror jeg at jeg var mer nysgjerrig enn noe annet.
Ingen fortalte meg om sex. Og jeg syntes aldri at det var så viktig."
Jeg var en veldig nær venn, og vi var venner til slutten.
MIKROKASETT NR. 98
NÆR VENN OG KJOLEPRODUSENT
Hun ville så gjerne bli kjent med faren sin.
Jeg husker et selskap og en lek vi lekte.
-Alle sa hva de aller mest ville i verden. -Ja.
Og hun sa at hun ville ta på seg en svart parykk,
sjekke opp faren sin i en bar,
få ham til å elske med henne
og så ville hun si: "Hvordan føles det nå å ha en datter du har elsket med?"
Ja.
Alle trenger å komme uskadde ut av barndommen,
men om du aldri får en sånn bekreftelse
på at du fortjener kjærlighet, kan elskes, at det noe ved deg,
at vi er et godt menneske, så ender du opp med en slags tomhet.
Menn, fremstående menn.
Igjen, mektige og viktige, igjen og igjen.
Om det fins noe mysterium rundt Monroes død, virket det sentralt for meg.
Før vi går inn i detaljene, traff du henne rett etter ekteskapet til DiMaggio?
-Vi var venner før ekteskapet. -Ja.
Mange år før det.
KASSETT NR. 97B
EIENDOMSUTVIKLER OG VENN OVER LANG TID
Faren min eide halvparten av Republic Studios.
Så jeg vokste opp med dem.
Men jeg tror Arthur Miller hadde aller størst innvirkning.
Ja.
Situasjonen med Arthur Miller.
Arthur Miller var landets mest berømte dramatiker.
Han var kjent for Alle mine sønner og En handelsreisendes død.
Hvor lenge har du kjent Miss Monroe?
Lenge, men jeg hadde ikke truffet henne på mange år.
Men jeg tror jeg har funnet kvinnen som skal bli min kone.
-Mener du Marilyn Monroe? -Ja.
-Når planlegger dere å få barn? -Jeg er ikke gift ennå, vennen min.
Et personlig spørsmål, er det noe spesielt som tiltrakk deg hos Mr. Miller?
-Har du sett ham? -Ja.
Ja!
I 1955 var Marilyn 29, og han var 40.
Romansen tok virkelig av.
Jeg tror hun var ganske fascinert av folk hun syntes var intelligente.
Hun var intelligent og prøvde å forbedre seg hele tiden.
-Stemmer det? -Det var mitt inntrykk.
Marilyn higet etter kunstnerisk troverdighet og uavhengighet.
Det jeg gjerne vil oppnå, er å bli en god skuespiller.
En virkelig skuespiller. En kunstner med integritet.
Hun flyttet til østkysten,
studerte ved Actors Studio og startet sitt eget produksjonsselskap.
Marilyn Monroe Productions.
Hun hadde veldig klare mål. Hun var så smart når det gjaldt å spille.
Du så henne gjøre ting i studioet?
Hun kom alltid bort og satte seg hos meg i studioet.
Hun fant ut hva hun ville gjøre med scenen.
-Det virket som hun jobbet med tingene. -Hun brydde seg virkelig om det.
Jeg tror at kjærlighet og arbeid er det eneste som virkelig skjer med oss.
Arthur Miller syntes at hun var intelligent
og hadde en hjerne som aldri var blitt kultivert.
Og det var sånn han gjorde kur til henne.
-Mener du at han var som en Svengali? -Det stemmer.
Det var årets kommende kjendisbryllup, og det fikk en enorm oppmerksomhet.
Alt var en ny begynnelse.
Kan du fortelle oss hva slags bryllup dere skal ha?
Et veldig rolig et, håper jeg.
Paret ble viet i en rolig seremoni.
Han ga henne en ring med inskripsjonen: "Nå er for alltid."
Marilyn skrev på baksiden av et bryllupsbilde…
…"Håp."
Paret reiste til London for å lage en film for Marilyn Monroe Productions,
Prinsen og korpiken.
Etter et selskap
fant hun noen notater som Arthur Miller hadde latt ligge igjen.
Marilyn fortalte dramalæreren sin:
"Det var noe om hvor skuffet han var over meg.
Hvordan han trodde at jeg var en engel, men nå antok han at han tok feil.
At hans nye kone hadde like mange feil som den forrige."
Miller skrev også at hun var en hore.
En hendelse Marilyn ville henvise til om og om igjen.
Hva betyr det?
Hun trodde at han ville elske henne,
men hvordan kunne hun bli beskyttet mot kjærlighetens ømhet eller brutalitet?
-Studioet. -Kan jeg få snakke med Milton Greene?
-Det er meg. -Morn, det er Tony Summers.
KASSETT NR. 87A
FOTOGRAF OG PARTNER I MM PRODUCTIONS
Når det gjelder deg,
forstår jeg det som at du var en nær venn og kollega.
Nær venn og kollega. Vi var glad i hverandre, punktum.
Var inntrykket ditt at når hun faktisk var gift,
så var hun stort sett en god og trofast hustru?
Det var hun virkelig. Hun ville ha barn.
Under Prinsen og korpiken sa hun
at når den var over, skulle hun dra hjem og få barn.
Og jeg sa: "Flott. Få deg det hvite plankegjerdet. Det er en god idé."
Ja.
Snakket hun noensinne med deg om å få barn?
Om hun hadde fått velge mellom barn og å være stjerne, ville hun valgt barna.
Uten tvil.
Det var noen bilder.
Jeg tror det var et bilde av henne og Millers far.
Og hun sa til meg: "Dette var min lykkeligste periode."
Jeg spurte henne hvorfor.
Hun viste bildet og sa: "Der var jeg gravid."
Hun var gravid med Miller under Noen har det hett.
Om du så henne
i en film der vi jobbet sammen, Noen har det hett…
-En av mine yndlingsfilmer. -Hun var så fantastisk.
KASSETT NR. 01
FRISØR
Hvor stor del av karrieren kjente du henne?
-Hele veien. -Fra starten av?
-Ja. -Jøss.
Hun hadde en veldig naiv side ved seg, en myk, forsiktig side.
Ja.
Sånn kunne hun være.
Det var sånn hun var, ikke kunne være. Hun var eterisk.
Og jeg…
Det var ikke ofte hun var lykkelig, Mr. Summers. Jeg husker…
Skal du fortelle meg om problemene med å få barn, og at hun mistet barnet?
Det virker for meg som at krisene som skal ha skjedd,
skjedde på grunn av spontanabortene. Er jeg på feil spor med det?
Alt er forbundet i en persons liv, særlig i hennes, ikke sant?
Og det er trist.
Hun var alltid litt forvirret.
Men herregud, når du led deg gjennom det,
gjennom 30, 40, 50 opptak noen ganger, fikk du noe der.
Noe helt enestående som ikke kan kopieres.
Jeg hadde ingen problemer med Monroe. Det hadde Monroe.
Hun hadde problemer med seg selv.
Jeg kan gi deg grunnen til det.
Men jeg kan ikke si noe. Og jeg visste alt.
Beklager så mye.
Du høres hyggelig ut, men jeg… Jeg blir lei meg av å snakke om det.
Det blir jeg.
-Du vet at… -Hun har vært borte i 20 år.
-Å ja. -Mr. Summers.
Jeg vet det.
-Jeg orker ikke å snakke om det. -Nei.
Bare å kunne være
et annet menneske, å være et sted…
Å holde visse hemmeligheter for deg selv.
Det fins et behov for å være alene, ikke sant?
Du ble vel plutselig klar over forfallet da Uten feste startet.
Jeg var klar over… Ja, jeg var klar over det fra starten av.
Og jeg så at det var noe hun var…
Hun var ikke den friske jenta jeg først ble kjent med.
Veldig snart ble vi klar over at hun var et problem.
Hun kom alltid for sent til settet.
Av og til gikk hele morgenen. Av og til var alt i orden.
Til tider var hun praktisk talt ikke tilregnelig.
-Årsaken var selvsagt pillene. -Narkotikaen var problemet.
Mange misbruker reseptbelagte medikamenter i Hollywood. Og Marilyn var intet unntak.
Hun brukte stimulerende midler, amfetamin, og beroligende midler i årevis.
Og det farligste, sovepiller.
Trodde du at det var fordi ekteskapet brøt sammen?
-Gjorde det henne så opprørt, eller… -Jeg oppdaget det i løpet av filmen.
Jeg husker at jeg sa til Miller en dag…
Jeg sa at om hun fortsatte sånn,
ville hun være på en institusjon om et par år, eller være død!
Og jeg sa at alle som lot henne ta et medikament, burde skytes.
Det var nesten en beskyldning mot ham. En anklage mot Miller.
-Når så du henne i live sist? -På slutten av filmingen av Uten feste.
Lykke…
Opplever man noensinne det?
1961…
Det ser ut som en filmstjerne som blir omringet av journalister.
Faktisk var Marilyn på Payne Whitney psykiatriske klinikk i fire dager
for behandling av at hun misbrukte sovepiller, men pressen fikk vite det.
Marilyn!
Og hun kom ut derfra gjennom samlingen av journalister
og skrudde seg på og så veldig fattet ut.
Marilyn!
Sitatet fra Marilyn var at hun hadde det flott.
Jeg har det flott. Takk.
Sannheten var at denne kvinnen hadde vært dypt fortvilet.
Noen måneder senere var hun død.
Hvorfor det?
KENNEDY FOR MEG
Hun ble skilt fra Miller i januar 1961.
MM OG MILLER GIR SEG
Den dagen presidenten ble innsatt.
Nå sto hun der, skilt på nytt og forferdelig ensom.
20. JANUAR
Det var da Kennedyene kom tilbake.
-Etter at ekteskapet med Miller skar seg? -Ja.
-Var du klar over det da? -Å ja.
Men Jack, det startet tidlig og midt på 50-tallet.
-Startet det helt tilbake på 50-tallet? -Ja.
Selvsagt.
Hvor tidlig tror du at du begynte å høre noe om Marilyn og Kennedyene?
Han var her ute nå og da gjennom hele 50-tallet.
For han hadde mange venner her og var her mye, ikke sant.
-Han bodde på Malibu Inn. -Ja.
Og drakk på Malibu Cottage.
Det elendigste stedet du har sett i ditt liv.
Slapp de unna med å bo der sammen og gå på brygga?
Å ja, for Jack var ikke kjent her i det hele tatt.
Han var en senator. Helt ukjent her.
Jeg, John Fitzgerald Kennedy, lover…
Ingen trodde at Jack ville bli president eller kandidat.
Og skal trofast utføre oppgavene til USAs president.
Og vil etter beste evne…
Han var bare en blærete rikmannssønn som ble senator, ikke sant?
Bevare, beskytte og forsvare USAs grunnlov.
-Måtte Gud hjelpe deg. -Måtte Gud hjelpe meg.
-Når startet dette med Bobby? -Etter Jack.
Men hadde du inntrykk av at hun hadde et forhold til begge to samtidig?
Ja.
-Akkurat. -Ja.
Men i 1961
var møtestedet huset til Pete Lawford.
I Malibu.
Det fornemme huset til Peter Lawford og kona hans, Pat, en av JFKs mange søstre.
Peter Lawford var med i Frank Sinatras Rat Pack.
I 1961 sov Marilyn over her av og til, som en venn av Lawford-paret.
Men de holdt også berømte selskaper her.
Og på ulike tidspunkter kom begge Kennedy-brødrene hit.
Bare tingene som foregikk i det huset ved stranden.
Ikke særlig søtt.
Det var selvsagt ikke noe særlig søtt ved Kennedyene heller.
KASSETT NR. 80
SKUESPILLER OG DEAN MARTINS KONE
Var Marilyn der da du var der med noen av dem?
Det var bare helt utrolig.
Peter ordnet selvsagt jenter for begge Kennedyene.
De gjorde det like gjerne foran hvem som helst.
Ja, konene deres kunne være i naborommet.
-Og det var de mange ganger. -Mens de hadde en dame på et annet rom?
Ja. Jeg mener, jeg fikk en hånd på brystene.
Det var presidenten sin.
-Klådde Bobby på kvinner? -Ja. Ikke i like stor grad som Jack.
De var smakløse, de var tåpelige, de var, faren var det.
-Å ja. -De var faren opp av dage.
Og holdt mål med pappa?
Gamle Joe Kennedy er berømt for å ha sagt til guttene:
"Knull så ofte dere kan med så mange kvinner dere vil."
Han sa det til sønnene sine.
Faren hans var en større skjørtejeger enn han var!
Joe. Ja.
KASSETT NR. 71A
AGENT I HOLLYWOOD
Han kom ut hit og hadde et kontor her, som senere ble RKO.
Tidligere kunne alle slags bondefangere komme inn i filmbransjen og tjene penger.
Og han pleide å knulle på kontoret sitt.
Jeg måtte vente utenfor døren mens han fikk seg et ligg.
-Jeg snakker om Joe. -Akkurat.
Hadde han fortsatt makt i Hollywood i årene etterpå?
Ja. Husk det.
Men var inntrykket ditt at det var noe med Bobby eller noe med Jack da?
Med begge.
Man ville tro at det at brødene delte en dame…
Det tror jeg.
Det var i spisestuen en dag, hun snakket om å dra hjem til Lawford.
-"Jeg vil ha noe å prate om." -Med Robert Kennedy?
Ja. Vi snakket om politiske spørsmål. Hun endte med å skrive dem ned
og legge dem i vesken, og så dro hun dit.
Hun var Bobbys borddame og hadde tatt noen små notater.
Hun følte at hun ikke var smart nok for gjestene der.
Og på et tidspunkt reiste han seg og ringte en rikstelefon til faren
for å si at Marilyn var borddamen hans og ville faren hilse på henne.
-Hvem? -Dette er Bobby.
Og jeg tror han ba henne om en dans. Og de danset.
Bobby varte langt inn i presidentperioden. Det fortsatte…
Ja, det er det hun sa mange ganger.
Igjen, hun løy bare ikke. Hun snakket helt åpent.
Hvordan beskrev hun forholdet til Kennedyene da?
Bare kjærlighet.
-Bare beundring. -Ja.
Uansett hvordan Kennedy-brødrenes forhold til Marilyn var,
så lekte de med ilden. Det fantes bitre fiender.
De som ville finne sladder om Jack og Bobby Kennedy.
Vi skal høre historien om en privatdetektiv
som hjelper bladet Confidential med å grave i livene til stjernene.
En tidligere politimann, nå en av USAs best betalte privatdetektiver.
Han heter Fred Otash.
Så, Fred, du tar alle saker du tjener penger på, ikke sant?
-Stemmer det? -Det stemmer.
Alle saker?
Jeg tar ikke en sak for et medlem av kommunistpartiet, eller en kommunist.
Der setter jeg grensen.
Hvordan rettferdiggjør du at du krenker folks privatliv på den måten?
Jeg føler at om du kan se eller høre det, krenker du ikke noens privatliv…
Å være privatdetektiv er en skitten jobb. Det er det ingen tvil om.
Men jeg gjør en jobb og prøver å avgjøre om opplysningene er sanne.
-Du vil bare ha fakta? -Ja. Virkelige fakta.
-Fred Otash? -Ja.
Det er Tony Summers.
KASSETT NR. 33
PRIVATDETEKTIV
Jeg jobbet for og mot mafiaen. Jeg jobbet for og mot politiet.
Jeg jobbet for og mot Det hvite hus. Og jeg jobbet for Hoffa.
Jimmy Hoffa.
Jimmy Hoffa ledet transportarbeiderforbundet,
en fagforening for lastebilsjåfører.
Han var kjent for å være korrupt og var enormt mektig.
Hadde nære forbindelser med mafiaen.
For å lede transportarbeiderne må du godkjennes av mafiaen.
Hoffa var fra mafiaen.
Robert Kennedy var ute etter Hoffa.
HØRING I MCCLELLAN-KOMITEEN OM UPASSENDE FAGFORENINGSAKTIVITETER
-Hvor fikk du pengene, Hoffa? -Hva?
-Du hørte ham. -Har du bevis på de 20 000 dollarene?
-Nei. -Mottok du noen av pengene?
Det tror jeg ikke.
Antyder det noe for deg?
Ikke noe annet enn at du igjen prøver å lage trøbbel for Hoffa. Det er alt.
Hoffa førte en vendetta mot Bobby som førte en vendetta mot Hoffa.
Mr. Hoffa, sa du: "Den drittsekken. Jeg skal knekke ryggen hans."
Jeg vet ikke hva jeg snakket om eller hva du snakker om.
-Hoffa ville nøytralisere Kennedy. -De ville ta Bobby.
Han var hatet fordi han var justisminister.
Det Hoffa ønsket,
var at jeg skulle lage en negativ profil om Jack og Bobby Kennedy
og forholdet til Marilyn Monroe.
Og strategien vi ble enige om, var å bruke elektroniske innretninger,
og det mest logiske stedet å plassere dem var i Lawfords hjem i Malibu.
Det var Kennedyenes lekeplass.
Og å plassere mikrofoner i Marilyns hjem i Brentwood.
Huset i Helena Drive var den første eiendommen hun hadde eid i hele sitt liv.
Faren min oppmuntret ideen om
at hun alene som person kunne eie og slå rot og ha sitt eget sted.
Det hadde aldri falt henne inn.
Og hun var opprømt over å etablere sin egen familie på en måte.
Det pappa ville, var at hun skulle stå på sine egne bein.
Men det er noe i folk, og de vil være alene en stund.
At jeg er stille og for meg selv mer.
På et tidspunkt dro faren min.
-Ja. -Til Europa.
Og hun var i ganske god form da han dro.
-Men jeg tror hun startet den filmen. -Det stemmer.
Jo mindre viktige vi ble i livet hennes, desto bedre var hun.
Det betydde at hun hadde et eget liv.
-Greit, kamera! -Det er elleve.
Det tar meg to sekunder. Det tar…
Du har hatt to dager. Beklager, men vi kan få det til.
Bra.
Greit, kameraer!
PÅ SETTET
En gang til. Men det var bra, hva?
George Cukor hadde høye tanker om henne.
Og hun begynte å bli en enda større stjerne.
KASSETT NR. 37 OG 45
REGISSØREN GEORGE CUKORS SYKEPLEIER
Jeg må se i dagboken min for å se hva han sa, om jeg skrev et sitat.
Interessant.
Det er et sitat: "Marilyn vil muligens bli århundrets mest populære skuespiller."
502. Båndet går.
Under denne filmen har Mr. Cukor vært fantastisk mot meg.
Å være lykkelig er nesten like vanskelig som å være en god skuespiller.
Man må jobbe med begge deler.
"De beste filmene ville kommet sent i karrieren. Hun hadde et stort talent."
Uansett, hun lagde den filmen, og da faren min dro, sa han:
"Dere må prøve å hjelpe til."
Han ville passe på at hun ikke havnet i trøbbel.
Det var alltid en stor fare for at hun kunne involvere seg i noen eller noe.
Ja.
Mikrofonene ble installert på soverommene og i telefonene.
Det ble installert i alt fire mikrofoner der.
De ble plassert under tepper, i lysekroner og i lysarmaturer i taket.
Man kunne avlytte en telefon åtte kilometer fra stedet.
Jeg hadde sent Danoff ut dit. John Danoff.
1961 var året da John Danoff lyttet til Marilyn Monroe og JFK.
Ja.
Test. Danoff.
Samtalen som kom gjennom telefonrøret, tonet inn og ut.
PRIVATETTERFORSKER FOR FRED OTASH
Musikk, folk som prater,
og jeg begynner å gjenkjenne stemmene, Boston-dialekten og Marilyn Monroe.
Jeg hørte presidenten kalle Marilyn for "Marilyn"
eller Marilyn kalle presidenten for "Prez".
De hadde telefonsamtaler,
noen med Jack, noen med Bobby, noen med Monroe, noen med andre.
Møter ble arrangert, stevnemøter mellom Jack Kennedy, Bobby Kennedy og Monroe.
Så det ble spilt inn mange bånd av Marilyn og Jack som elsket i huset på stranden.
De gikk inn på soverommet der det var en annen sender
som plukket opp kosepraten, at hun kledde av seg og sexen på sengen.
Og noen installerte mikrofoner i Marilyns hus på vegne av Hoffa.
Bobby Kennedy var der mange ganger.
Det var flere bånd av Robert Kennedy og Monroe, enn av Jack Kennedy og Monroe.
Jeg klarte å få fatt i Bobby Kennedys personlige sekretær i Justisdepartementet.
Det var i 1962, kort tid før hun døde. Det må ha vært den sommeren.
KASSETT NR. 18B
ROBERT KENNEDYS PERSONLIGE SEKRETÆR
Når hun ringte, og jeg tok alltid justisministerens personlige samtaler,
snakket hun med meg.
-Det var som om hun ville ha kontakt. -Akkurat.
Og Bob ringte tilbake, og de pratet.
Å ja, her er den.
En FBI-mappe om Marilyn som handlet om sikkerhetssaker
og nasjonal etterretning. Og emnet: Marilyn Monroe, SM-C,
som betyr sikkerhetssak, kommunist.
FBI hadde lenge holdt øye med Marilyn,
særlig da hun var gift med Arthur Miller,
som visstnok var kommunist og hadde tilhørt partiet en liten stund.
Det var midt under den kalde krigen.
Hele kloden i går, skueplass for en avgjørende konflikt.
Konflikten som har blitt kjent som den kalde krigen.
Den lange, farlige fastlåste situasjonen mellom USA og Sovjetunionen.
Kommunistblokken vil gjerne ha herredømme over hele verden.
I det siste har vi sett det strekke seg til Cuba.
Plager det deg? Det burde det.
Atomkrig var en konstant trussel.
Du befinner deg der bomben vil treffe.
Massiv kjernefysisk interkontinental kapasitet.
En plan for verdensherredømme.
Det er en kappestrid som ikke ligner noe vi har stått overfor som nasjon.
Et dokument fra 1962.
Under en tur til Mexico
var Marilyn sammen med venner som var kommunister og venstreradikale.
De hadde blitt sparket ut av USA.
Hun fortalte en av dem, Fred Vanderbilt Field,
om en samtale hun hadde hatt med Bobby Kennedy om politikk.
Hun var sammen med amerikanske kommunister.
Og FBI-agentene hadde fulgt med.
For etterretningsorganisasjonene var Kennedyenes berømte leketøy
en ustabil person som løp til psykiateren sin hver dag,
og skravlet på telefonen til gud og hvermann.
Absolutt ikke en som burde ha et forhold til presidenten og justisministeren.
Jeg husker da hun sang for presidenten.
Det var bare en måned eller to før hun døde.
Og hun var så opprømt over det.
For: "Det er jo USAs president."
Det var noe av det mest spennende hun hadde opplevd.
Presidenten avslutter dagen i New York i Madison Square Garden
med en slags forhåndsfeiring av bursdagen.
Mr. Kennedy har de beste plassene under tilstelningen,
og finalen skal starte omtrent nå.
Herr president,
i anledning av bursdagen din, denne nydelige damen, Marilyn Monroe.
Gratulerer med dagen
Gratulerer med dagen, herr president
Gratulerer med dagen
Vi takker deg så mye
Alle sammen! Gratulerer med dagen!
Bare at hun fikk synge.
Hun ble valgt.
Den utvalgte.
To dokumenter som er utrolige å lese.
Den 13. juli 1962
siterer en informant Marilyn, som skal ha sagt at hun noen dager tidligere
spiste lunsj med president Kennedy i Peter Lawfords hus på stranden.
Hun sa at de hadde diskutert om prøvesprengning var moralsk riktig,
og Marilyn beskrives som uttrykkelig og klart venstrevridd,
og de hisser seg spesielt opp over at hun hadde vært sammen med Robert Kennedy
hjemme hos Peter Lawford i Hollywood.
Han hadde vært i California, traff henne der og dro så til Nevada
for å se en kjernefysisk prøvesprengning.
Husk at på akkurat det tidspunktet
kom Cubas Fidel Castro med anmodninger til Sovjetunionen om militærhjelp.
Khrusjtsjov sendte ballistiske missiler til Cuba,
noen hundre kilometer fra Florida.
Atomvåpen var det dominerende internasjonale problemet…
…og de var bare løsmunnede.
De var noen kjempeidioter, ikke sant?
Hun hadde kontakt med folk som ble ansett som kommunister.
Som alle snakket med folkene til Fidel Castro.
Det var en ekstrem politisk risiko.
Dette er svært sannsynlig saken som gjorde at Kennedyene sa:
"Helvete.
Hun kan offentliggjøre at vi har diskutert atomvåpen på et kritisk tidspunkt.
Vi må stanse alt dette.
Vi kan ikke ha noe mer å gjøre med Marilyn Monroe."
Vi møttes i Laguna.
En måned før hun døde.
Var det bare for en middag eller noe sånt?
Hun besøkte oss den helgen. Og hun fortalte oss det…
Hva som virkelig skjedde med Kennedyene.
Jeg kan snakke om sladderen, eller jeg kan snakke om mange andre ting,
men hun var såret.
Fryktelig såret da hun ble fortalt direkte
at hun aldri kunne kontakte dem mer.
Aldri snakke med Robert mer?
-Robert eller John. -Greit.
Begge hadde sagt: "Det var det. Aldri mer"?
Nei, det var en ordre.
Men begge hadde sagt: "Nå er det over"?
-Nei. Jack kontaktet henne ikke. -Ja vel.
-Bob gjorde det. -Jeg skjønner.
Og det er det som drepte henne.
Jeg blåser i hva andre sier.
Det var starten på den siste dagen, for å si det sånn.
Hvordan virket hun?
-Før hun døde? -Ja.
Hun hadde blandet alkohol og sovepiller.
Jeg finner ulike historier. Hun var virkelig på vei nedover.
Jeg syntes at hun helt klart var på vei nedover.
Og jeg kunne aldri helt forstå
om hun forsto at hun kunne få hjelp, og at folk brydde seg om henne.
Og om hun bare slapp taket.
Jeg vil gjerne si her og nå. Berømmelse er lunefullt.
Den har hatt sine fordeler.
Men den har også ulemper.
Og det vet jeg.
Jeg har hatt deg, berømmelse.
Farvel!
En av Hollywoods mest berømte stjerner er død i en alder av 36.
5. AUGUST
Husholdersken hennes, Eunice Murray, fant skuespilleren død i sengen.
I hånden holdt hun en telefon med røret av.
Et glass med sovepiller ved sengen.
Man fant ikke noe brev.
Rettsmedisineren avgjorde at dødsårsaken var en overdose.
Etter vår mening er det nok et selvmord.
De offisielle funnene vil aldri fortelle historien om hennes liv og død.
Marilyn Monroes død var en enorm hendelse,
side opp og side ned.
SELVMORD?
Spørsmålstegn.
Grave.
Gjennom to år.
Hollywood, Los Angeles, mikrofonene, avlyttingen.
Ble hun drept?
John F. Kennedy, Robert Kennedy, Jimmy Hoffa, rykter.
Arkivene i Det hvite hus, i FBI, ærlighet.
Innsamling av fakta.
Og Marilyns død.
Fokuser.
Den offentlige versjonen av historien, den aksepterte utgaven i 1962,
avhenger av uttalelsene til Mrs. Murray, Marilyns husholderske, og dr. Greenson.
Lørdag 4. august, den siste dagen hun levde,
rundt klokken 20.00, i henhold til Mrs. Murray,
gikk Marilyn inn på soverommet sitt og lukket døren.
Så en gang etter klokken 03.00
våknet hun og oppdaget at lyset var tent. Mrs. Murray sa at døren var låst.
Fordi hun var bekymret, ringte hun psykiateren Greenson.
Han sto opp og kjørte de to kilometerne til Marilyn.
Ifølge ham klarte han å titte inn av et vindu
og så Marilyn ligge på magen på sengen.
Etter å ha knust vinduet og klatret inn, sa han: "Vi har mistet henne."
De ringte politiet klokken 04.25 ifølge politiloggen.
Den opprinnelige tidslinjen har vært et fast punkt i den offisielle historien,
men der har jeg hatt et stort gjennombrudd.
Det største gjennombruddet var da jeg fikk kontakt med Arthur Jacobs' enke.
Jacobs tok seg av Marilyn Monroes public relations.
Natalie Jacobs fortalte meg at den kvelden
var hun og mannen i Hollywood Bowl og hørte på en konsert med Henry Mancini.
Jeg vil aldri glemme den kvelden, fordi vi var i Hollywood Bowl,
og noen, jeg husker ikke hvem, kom bort. Alt jeg husker, er at vi ikke lenger var
i Hollywood Bowl, om du skjønner.
Ja. Så når tror du at dere hørte nyheten og måtte dra?
Omtrent halv elleve.
Så du dro hjem, og han dro hjem til Marilyn?
-Akkurat. -Jeg skjønner.
En billettkontrollør hentet mannen hennes til telefonen,
fordi noe var veldig galt i huset til Marilyn Monroe.
Hvordan forklarer man at husholdersken skal ha ringt dr. Greenson,
og han kom dit 03.30
og fant Marilyn død på sengen, og det var ingen andre enn husholdersken der?
Det er ikke sant. Mannen min var der.
-Ja, og hadde vært der i noen timer da. -Det stemmer.
-Du husker den offisielle historien… -Ektemannen min dekket over alt.
Jeg kan ikke si hvorfor, fordi han er ikke her lenger.
Han sa ikke hvorfor…
Husk, det var jobben hans å holde pressen unna.
Han satte alle på vent.
Ok.
Det viktige er at hun understreker at dette var lenge før midnatt.
Jeg har fått bekreftet det Natalie Jacobs fortalte.
En av Arthur Jacobs ansatte, Juliette Roswell.
Og jeg finner mine egne håndskrevne notater
der hun sier at Jacobs sa:
"Jeg dro til Monroes hus klokken elleve om kvelden."
Husholdersken, Mrs. Murray, kan ikke finne Marilyn død
klokken tre om morgenen
mens Arthur Jacobs blir hentet på konserten så tidlig som klokken 23.00.
Hva foregikk i huset mellom klokken 23.00 og 03.00?
Et avgjørende spørsmål. Og til slutt fikk vi svar.
Statsadvokaten ble kontaktet av en tidligere ambulansearbeider.
Og han sa at han hadde vært i en ambulanse
som kjørte hjem til Marilyn Monroe den kvelden.
-Hva skjedde? -Hva mener du?
Gikk du inn i huset?
AMBULANSEARBEIDER
-Ja. -Så du Monroes' lik?
Ja, hun lå på sengen.
-Lå hun på ryggen eller magen? -På siden.
-Hun lå på siden. -Ja.
Påstanden hans sto der helt alene.
Så jeg dro til kontorene til Schaefer Ambulance
og snakket med Mr. Schaefer selv, Walt Schaefer.
Unnskyld meg, jeg snakket med Ken Hunter som kjørte for deg.
Ja?
KASSETT NR. 126A
Ken Hunter sa at en av ambulansene dine ble innkalt om natten.
-Ja. -Vet du hvor den tok henne?
Til legevakten i Santa Monica.
Grunnen til at det forvirret meg,
var at ifølge alle de offentlige rapportene, lå hun død hjemme.
Nei da.
Inntrykket ditt er at hun var levende, men bevisstløs.
Det stemmer.
-Er du sikker? Ville du veddet på det? -Ja.
Hun ble hentet og kjørt bevisstløs til sykehuset.
-Og det var alt, hva Schaefer angår? -Det er sant.
Og jeg fant intet mindre enn sju ansatte hos Schaefer Ambulance
som bekreftet at hun ble kjørt den natten.
Og dette er en stor utvikling i historien.
Men da ville det vært mellom de to sjåførene og…
-De andre som var involvert. -Ja.
Jeg vet ikke hvem det var.
KASSETT HH
FORFATTER OG JOURNALIST
Kan du bare oppsummere det Greenson sa til deg, og når han sannsynligvis sa det?
Greenson og jeg spiste lunsj. Jeg satt ved siden av ham ved bordet.
-Ja. -Og…
Det er etter at hun døde. 1964, noe sånt. Nært forbundet med dødsfallet hennes.
Spørsmålet var om hun døde i ambulansen eller kom til sykehuset,
og Greenson fortalte deg at hun ble kjørt bort i ambulansen
og kom til et sykehus, ikke sant?
-De tok henne til St. John's. -St. John's Hospital. Bare gjenta det.
Hun døde i ambulansen. Så tok de henne tilbake til huset. Det sa han til meg.
Hun døde på veien, og ambulansen tok liket tilbake.
Ja.
-Greenson sa ikke at han var i ambulansen? -Jo. Han sa at han var i ambulansen.
Men han fortalte aldri noe av det til deg?
SØNN AV DR. GREENSON
Jeg liker ikke å fortelle deg hva han fortalte meg.
Jeg mener, for eksempel om helgen da det skjedde.
-Hun døde. -Man snakket ikke om sånt.
-Folk på det nivået. -Ja.
Og han ville ikke ønsket å belemre meg med kunnskaper som jeg så måtte skjule.
Hvem var faktisk i huset? Og hva gjorde de? Hvorfor var de der?
-Hallo? -Hallo, Bill Woodfield?
-Ja, Tony. -Hei, god kveld.
KASSETT 18A
FOTOGRAF OG JOURNALIST
Jeg vil ikke gå gjennom det med Marilyn igjen, fordi…
Jeg respekterer at journalistikken du utførte på to eller tre dager,
og som det ikke ser ut til at noen andre prøvde å gjøre eller har gjort senere…
Jeg vet ikke om noe annet jeg føler at jeg bør gjøre.
Jeg vil at du…
-Tony! -Ja?
Dette har ikke interessert meg på lenge.
Jeg gjorde mitt, tok imot pengene og kom meg ut av bransjen!
Jeg vil gjerne ha deg med på en måte.
Finn ut hvor Bobby Kennedy var den helgen.
Ja.
Det er 24. januar 1984
i Beverly Hilton i Los Angeles med Harry Hall.
-Vil du spørre meg om noe? -Ja, jeg kan få deg i gang.
KASSETT NR. 77
POLITIINFORMANT
Du sa i går at du visste noe om hendelsene.
Oppdaget du noe om Bobbys bevegelser den helgen Marilyn døde?
Ja, jeg hadde hørt
fra en sikker kilde at den lørdagen dette skjedde,
så hadde Bobby kommet til byen. Bobby var i byen og dro visstnok.
Og når jeg sier at jeg hørte det, var det fra en føderal agent.
-Kan du si fra hvilket organ? -Ja, det var definitivt fra FBI.
Var du klar over at Bobby var i byen?
-Han var visst i Peters hus ved stranden. -Ja.
Ja, det er det jeg…
Jeg må faktisk si at ja, jeg husker det.
-Det var han. -Akkurat.
-I Peters hus ved stranden. -Greit.
Noen sa at fyren du må snakke med, er en som heter Reed Wilson.
Det eneste er at han ikke vil snakke med deg.
Wilson var kjent i regjerings- og forretningskretser
som en av de mest effektive og diskré avlyttingsagentene
i De forente stater.
Han jobbet direkte for Fred Otash.
Forrige uke traff jeg Fred Otash.
Og så snart jeg hadde satt meg, sa han: "Har du snakket med Reed Wilson?"
-Jeg håper ikke telefonen blir avlyttet. -Jeg også.
-Som er et godt spørsmål. -Ja.
KASSETT NR. 28
OVERVÅKNINGSEKSPERT
Samarbeidet Fred? Det er greit om du ikke vil si det. Jeg ringer Fred. Han sier det.
Han sa at ut fra hans erfaring var ikke Reed kjent som en løgner.
Du snakker med mange mennesker og er opplagt oppsatt på å finne ut av dette.
Han var veldig vanskelig å få kontakt med. Jeg måtte møte ham på ulike steder
der han ikke kom, men jeg visste at jeg ble observert.
Og han begynte til slutt å få full tillit til meg.
Så jeg er ikke enig med galningene som skriver bøker og sier at hun ble drept.
Det er tøys at Marilyn ble drept.
Oppklar det for meg.
-Jeg skal oppklare noe av det. -Ja.
-Hva har Freddy fortalt deg? -Han sa…
Det ble spilt inn bånd den dagen hun døde.
Ja.
Bobby ringte henne fra Lawfords hus den kvelden hun døde.
Og hun sa: "Ikke plag meg. La meg være. Hold deg unna livet mitt."
En voldsom krangel: "Jeg ble sendt rundt og utnyttet,
jeg føler meg som et kjøttstykke."
Han sa at fusk og fanteri
fikk Monroe inn i en fryktelig sinnstilstand før hun døde.
Det er sant.
-Det du sa nå, er sant. -Akkurat.
Hun lagde trøbbel, ringte bror… Ringte John og Det hvite hus
og klagde over situasjonen.
På grunn av broren.
Ja. Det bildet jeg husker, er at hun hadde vært voldsomt tiltrukket av Bob.
-Ja. -Til å begynne med.
Og så ble hun møtt med en kald skulder eller noe sånt, det endret seg.
-Detaljene i det kjenner jeg ikke. -Greit.
Men hun hadde kommet til et punkt der hun følte at hun bare ble brukt.
Og det er der det var rundt det tidspunktet da det var over.
-Greit. -Hun var veldig opprørt og sønderknu…
Jeg tror ikke hun var sønderknust. Jeg tror ikke sønderknust var poenget.
Det var å føle seg utnyttet og å føle…
Mange løgner og å føle at hun bare ble…
Det var på et punkt der hun sa: "Jeg vil ikke engang treffe deg.
Hvorfor kom du hit? Om du vil treffe meg, må du komme hit og treffe meg.
-Jeg drar ikke dit." -Akkurat.
Den telefonen til Det hvite hus, jeg oppfattet det som at hun ringte og sa:
"Få broren din vekk fra meg. Jeg hater dere."
-Noe sånt. -Greit.
-Det var et vendepunkt i følelsene hennes. -Ja.
Som et kjøttstykke, brukt, sendt rundt.
Fremstående menn igjen.
Jeg tror ikke hun var sønderknust. Følte seg brukt.
Igjen og igjen.
Jeg hater dere.
Jeg setter stor pris på at du ringer. Jeg tenker på deg av og til.
KASSETT NR 93B
MARILYNS HUSHOLDERSKE
Kennedyene var en veldig viktig del av Marilyns liv.
Jeg ble ikke informert om dette, men jeg så hva som skjedde.
-Og han var her den dagen? -Ja visst.
-Den ettermiddagen? -Ja.
Og det ble så voldsomt
at Robert Kennedys beskyttere måtte gå imellom og beskytte ham.
Fikk du inntrykk av at FBI etterforsket dødsfallet hennes?
Ikke en etterforskning, men snarere et hemmelig oppdrag.
For mannen som virkelig var involvert, var sjefen.
Han var justisminister og kunne få FBI til å gjøre alt.
De som visste om det, ville ikke trekke Bobbys navn inn i dette,
igjen fordi broren var president. De gjorde alt for å dysse det ned.
Men det mislyktes.
En av journalistene som jobbet med saken i dagene etter at hun døde, hadde flaks.
Vi begynte å sette sammen hva som hadde skjedd.
Det kom ut pressehistorier som ikke ga mening for oss.
Så vi begynte å leke detektiv.
Jeg tenkte ut at det ble brukt et helikopter
og dro for å treffe piloten.
Og jeg sa: "Kan jeg få se loggen din? Har du en?"
Han sa: "Ja!" Han fant den frem, og jeg bladde igjennom den
og så at det sto at han tok Kennedy til et fly på vei til San Francisco.
-Og tidspunktet var… -To eller tre om morgenen.
I tillegg til å se det, nevnte du det for ham, og han sa: "Det gjorde jeg."
-Ja. -Ja.
Han bekreftet at han gjorde det den kvelden.
Du ringte til The Herald Tribune, og de ringte tilbake og sa…
Bobby Kennedys folk ble også oppringt.
Du prøvde å få besøket bekreftet.
Ja, og at han hadde vært i huset på stranden og fløyet derfra.
At det var en grunn til forsinkelsen.
Meldingen vi fikk tilbake, var at Kennedy ville sette pris på at vi ikke skrev det.
Vi bestemte oss for ikke å bruke historien.
Hva fortalte Freddy deg om det?
Han fortalte meg om det som skjedde midt på natten.
Men jeg mener, de eneste som ville vite om det, var de som var på møtet.
Det stemmer.
Tidlig på morgenen etter at Marilyn ble funnet død,
ble Wilson ironisk nok hyret inn sammen med Otash av Lawford
for å tømme huset hennes for informasjon som kunne skade Kennedyene.
Lawford dukket opp fullstendig forvirret
og i sjokk og sa at Marilyn Monroe var død,
at Bobby Kennedy hadde vært der, at de hadde hatt en stor krangel,
at han raskt ble fjernet fra byen og sendt nordover,
og at han ville at jeg skulle få noen til å dra til huset,
som skulle få med seg all mulig informasjon om ethvert forhold
mellom Marilyn Monroe og Kennedyene.
Han var overbevist om at det fantes dagbøker og kanskje et brev.
Det fins bare ett eksisterende bilde av Marilyn med Kennedy-brødrene.
Det ble tatt i et selskap
etter den stjernespekkede forestillingen for JFK i Madison Square Garden.
Andre bilder ble beslaglagt fra minst ett bildebyrå
kort tid etter Marilyns død av menn som hevdet at de var fra FBI.
De skjulte opptakene av Marilyn og hver av Kennedy-brødrene
kan også ha blitt beslaglagt av politiet.
-Kan jeg få snakke med Jim Doyle? -Et øyeblikk.
Doyle.
MIKROKASSETT NR. 106
OVERORDNET FBI-AGENT
Angående faktiske dokumenter som ble fjernet, visste du om det fra kolleger?
-Ja. -Dette skjedde?
-Å ja, det hendte. -Greit.
Jeg var der da hun døde.
Det var noen der som vanligvis ikke ville vært der.
-Du mener FBI-folk? -Ja.
Vet du hvor lenge etterpå de dukket opp?
Umiddelbart. Før noen innså hva som skjedde.
Det må ha vært instruksjoner fra noen høyt oppe, høyere enn Hoover.
-Hvem var høyere enn Hoover? -Generalen eller presidenten.
-Ja. -De to eneste.
Ja.
Det har kommet mange konspirasjonshistorier.
Det fins folk som antyder ut fra svært svake beviser,
hovedsakelig oppdiktede beviser, tror jeg,
at folk ønsket å skjule de nøyaktige omstendighetene rundt dødsfallet
fordi Marilyn ble myrdet.
Selv om jeg har gjort mange fremskritt i arbeidet og funnet ut ting
i forbindelse med dødsfallet og omstendighetene rundt dødsfallet
som ikke ble oppdaget før, fant jeg ikke ut noe
som overbeviste meg om at hun ble drept med vilje.
Hun døde fordi hun begikk selvmord
eller tok en stor overdose med medikamenter ved et uhell.
Men jeg fant bevis på at omstendighetene rundt dødsfallet
hadde blitt dekket over med vilje.
Om du så sier til meg: "Hvorfor ble omstendighetene dekket over?"
vil jeg si at det bevisene antyder,
er at det ble dekket over på grunn av forbindelsen hennes til Kennedy-brødrene.
Hun lagde et helvete.
Hun var…
Hun…
I 1982, etter en gjennomgang av saken av statsadvokaten,
forble den opprinnelige kjennelsen som den var.
LAs statsadvokat anser at hun tok livet av seg, med vilje eller ved et uhell.
Marilyn Monroe-saken er avsluttet.
Det som er sant, blir sjelden kjent.
Det er vanligvis det usanne.
Det er vanskelig å vite hvor man skal starte, om man ikke starter med sannheten.
Kennedyenes svoger, skuespilleren Peter Lawford,
den avgjørende figuren i dekkoperasjonen, sa ja til å snakke med meg.
Bare en skygge av mannen han en gang var. Fortapt.
Jeg sjekket med sentralen…
Virket ikke. Sentralen sa at telefonrøret var lagt av.
Hei, det går bra. Glem det. Vi tar en drink.
Hun var død…
Jeg har måttet leve med det… Jeg burde satt meg i bilen og kjørt dit.
Jeg burde visst bedre.
Da jeg var barn og satt på første rad…
…på kino på lørdagene, tenkte jeg på hvor fint det ville være å bli skuespiller.
Alt jeg ville få se.
Og…
…jeg…
Jeg ville vite det.
Jeg vil gjerne bli en god skuespiller.
Tekst: S. Marum