Vi er straks klare.
Har noen sett James Ballard? Han som er produsent for dette.
I kamerarommet, tror jeg.
James? Er du der inne?
Kan du godkjenne steadycam-scenen?
Selvsagt.
Jeg kommer straks.
Hvor var du?
I en privat flyhangar. Hvem som helst kunne ha kommet inn.
-Gikk det for deg? -Nei.
Kamerajenta di, da? Gikk det for henne?
Vi ble avbrutt.
Jeg må tilbake til studioet.
Stakkars deg.
Kanskje neste gang...
Helsike...
Det skjer ikke stort her.
Det er flyplassykehuset.
Avdelingen for ofre for flyulykker.
Sengene står klare.
Etter neste flytime ligger jeg kanskje ved siden av deg.
Du er snart på beina igjen. De vil at du skal gå.
Mannen som døde... Kona hans er lege.
Dr Helen Remington. Hun er her, som pasient.
Kanskje du møter henne i korridoren når du er ute og går.
Hva var mannen hennes?
Kjemiker ved et matvarefirma.
Hvor er bilen?
Her ute på gjesteparkeringen.
-Kjørte de bilen hit? -Min bil, ikke din.
Din er totalvrak.
Politiet tauet den inn. Den står bak stasjonen.
Etter all trafikksikkerhetspropagandaen...
...føles det nesten som en lettelse å få oppleve en ulykke.
Dr. Remington...
-James Ballard? -Ja.
-Trafikkulykke? -Ja.
Vi tar dette senere.
Forhjulene og motoren ble trykket inn i førerhuset.
Gulvet ble presset sammen.
Blodet på panseret lignet svarte blonder i vindusviskerne.
Det hadde sprutet ut over setet og rattet.
Instrumentbordet ble trykket inn.
Klokka og hastighetsmåleren sprakk.
Kupeen var deformert.
Og det var støv, glass og små plastbiter overalt der inne.
Teppet var fuktig.
En stank av blod og andre væsker.
-Du burde ha gått i begravelsen. -Gid jeg hadde det.
De døde begraves så fort.
De burde få ligge i måneder.
Kona hans, da? Legen... Har du besøkt henne?
Nei.
Jeg kunne ikke.
Jeg føler for stor nærhet til henne.
Du burde ikke sette deg i en bil så tidlig.
Jeg kan ikke sitte her som en potteplante.
Hvordan skal du kunne kjøre, James? Du kan knapt gå.
Har trafikken blitt tettere?
Det ser ut som tre ganger så mange biler som før ulykken.
Jeg må på jobb.
Etter noe sånt, hvordan kan folk engang se på en bil?
Jeg prøver å finne Charles' bil.
Den er ikke her. Kanskje politiet har den.
De sa at den er her nå.
Er dette bilen din?
Forsiktig med hansken.
Jeg burde ikke ha kommet. Rart at politiet ikke gjør det vanskeligere.
Ble du hardt skadet? Vi møttes på sykehuset.
Jeg vil ikke ha bilen, men jeg må betale for å hogge den opp.
Vil du ha skyss?
Underlig nok kjører jeg igjen.
-Du sa ikke hvor vi skal. -Gjorde jeg ikke?
Til flyplassen.
-Skal du reise noe sted? -Ikke ennå.
Men ikke fort nok for enkelte.
Et dødsfall i legens familie gjør pasientene urolige.
Du går ikke i hvitt for å berolige dem?
Jeg går i en jævla kimono hvis jeg vil.
-Hvorfor flyplassen? -Jeg jobber på innvandrerkontoret.
-Vil du ha en sigarett? -Nei.
Jeg begynte å røyke på sykehuset.
Dumt, hva?
For en trafikk.
-Jeg vet ikke om jeg takler det. -Har du merket at det er verre nå?
Da jeg forlot sykehuset, fikk jeg en følelse av-
-at alle disse bilene var samlet av en årsak jeg ikke forsto.
Det lot til å være ti ganger så mye trafikk.
Er det bare innbilning?
Du har kjøpt en eksakt maken bil.
Samme modell og farge.
Vi er nær flyplassgarasjen. Det er rolig der på denne tiden.
"Ingen fare. Han ser oss."
Det var den unge Hollywood-stjernen James Deans siste ord.
Da han kjørte sin Porsche 550 Spyder-
-til et møte med døden,-
-langs en lang, øde strekning på vei 466 i California.
"Ingen fare, han ser oss."
Året: 1955.
Dag: 30. september.
Tidspunkt: nå.
Showets første stjerne er "Little Bastard".
James Deans racer-Porsche.
Han kalte den opp etter seg selv, og fikk malt nummeret 130 på den.
Hvem er han?
Vaughan. Han snakket med deg på sykehuset.
Jeg trodde at han var klinisk fotograf.
At han forsket på ulykker. Han ville vite alle detaljene.
Da vi først møttes, var han ekspert på datastyrte trafikksystemer.
Nå vet jeg ikke.
Stjerne nummer to.
Stuntmann, og tidligere racerbilfører, Colin Seagrave.
Colin Seagrave. Han skal kjøre kopien av James Deans bil.
-Er du sikker på dette? -Absolutt.
Jeg skal spille James Deans mekaniker Rolf Wutterich-
-fra Porsche i Zuffenhausen.
Mekanikeren døde i en bilulykke i Tyskland 26 år senere.
Den tredje, og på sett og vis viktigste, aktøren:
Collegestudenten Donald Turnipseed,-
-spilt av stuntmannen Brett Trask.
Brett Trask.
Turnipseed var på vei hjem til Fresno for helgen.
James Dean var på vei til en biltevling i Salinas.
En støvete by i Nord-California.
De to møttes bare et øyeblikk.
Men...det var et øyeblikk som skapte en Hollywood-legende.
Dere ser at vi ikke bruker hjelm eller annen beskyttelse?
Ingen veltebur eller bilbelter.
Vi stoler bare på våre føreres dyktighet.
Dere skal få se det ytterste av realisme.
Ja vel... Nå kjører vi.
James Deans dødskrasj.
-Er det bare spill? -Jeg vet ikke.
Man kan ikke være sikker når det gjelder Vaughan. Det er hans show.
Rolf Wutterich ble kastet ut av Porschen...
...og måtte ligge ett år på sykehus...
...for å komme seg etter skadene.
Turnipseed var fortumlet, men stort sett uskadd.
James Dean døde av brukket nakke, og ble udødelig.
-Hva er det? -Jeg er yr. Jeg kan ikke stå.
Jeg kjenner Seagrave. Jeg tror han er skadet på ordentlig.
-Hvordan går det? -Jeg klarer meg.
-Hvordan går det med Seagrave? -Jeg tror at han slo seg i hodet.
Hvorfor tar politiet dette så alvorlig?
Det er Samferdselsdepartementet.
For en vits. De aner ikke hvem vi er.
Overspilte jeg? "James Dean døde av brukket nakke og ble udødelig."
Jeg kunne ikke motstå det.
Herregud, hva skjedde?
-Legg deg. -De gjorde James Dean-ulykken.
Det lot til å gå bra, men så begynte han å føle seg dårlig.
-Det er sikkert hjernerystelse. -Det kjenner vi jo til.
Seagrave...
Seagrave, jeg ville gjerne...
...gå igjennom detaljene i Jayne Mansfield-ulykken.
Vi kunne...
Vi kan gjøre halshoggingen.
Hodet gjennom framruta.
Og greia med hunden.
Chihuahuaen i baksetet. Jeg har tenkt ut alt.
Jeg er klar. Jeg vil ha enorme pupper.
Så store.
Så publikum ser dem bli knust mot instrumentbordet.
Det skal vi gjøre.
Ballard... Jeg trenger din hjelp.
-Bor du hos Seagrave? -I bilen. Dette er verkstedet mitt.
Dette er mitt nye prosjekt.
Kjenner du henne? Det er Gabrielle.
Det er hun utenfor døra.
Savner du disse?
Her er du midt i nervesenteret.
Vaughan får alt til å se ut som en forbrytelse.
James...
Hva går prosjektet ut på, Vaughan?
En bok om bilulykker?
Medisinsk studie? Sensasjonell dokumentar?
Global trafikk?
Det er noe vi alle er dypt innblandet i.
Å nyskape kroppen med moderne teknologi.
Han må ha knullet mange kvinner i den store bilen sin.
Den er som en seng på hjul. Den lukter sikkert sæd.
Det gjør den.
Tenner du på ham?
Han er veldig blek. Og dekket av arr.
Har du lyst til å knulle ham i bilen?
Nei.
Men...
Når han er i bilen...
Har du sett penisen hans?
Den er sikkert full av arr...
...etter en motorsykkelulykke.
Er han omskåret?
Kan du forestille deg anusen hans? Beskriv den for meg.
Vil du ha analsex med ham?
Vil du stikke penisen din inn i anusen hans? Fortell meg alt.
Beskriv det for meg.
Fortell hva du ville gjøre. Ville du bare kysse ham i bilen?
Beskriv hvordan du strekker deg fram,-
-tar av hans oljete jeans og tar fram penisen hans.
Ville du kysse den, eller suge den straks?
Hvilken hånd ville du holde den med?
Har du sugd en penis noen gang?
Vet du hvordan sæd smaker?
Har du smakt sæd noen gang?
Enkeltes sæd er saltere enn andres.
Vaughans sæd er sikkert veldig salt.
Har det gått for deg?
Det går bra.
Fortell ferdig.
En patolog ved Ashford-sykehuset.
Og ektemannen til en av mine kollegaer.
Og så...
...en radiolog-kandidat.
Og så sjefen på bilverkstedet jeg bruker.
Har du hatt sex med dem i biler? Bare i biler?
Jeg hadde ikke planlagt det sånn.
Har du fantasert om at Vaughan fotograferte det?
-Som om det var trafikkulykker? -Ja.
Det føltes som trafikkulykker.
Vi må skaffe så mange dokumenter som mulig, Ballard.
Helens bidrag er strålende: Ansiktsskader ved kollisjoner.
Mekanismer...
Hvor er...?
Hvis vi ser det igjen i sakte film...
Nærmere, mener jeg. I detalj.
Et annet bånd kanskje? Du har mange.
-Det er dette båndet. -Videoen er ødelagt.
-Den gjør alltid sånn. -Gjør alltid sånn.
-Er du ille berørt? -Nei da. Jeg har det bra.
Det går bra med meg nå.
Jeg har alltid villet kjøre en krasjet bil.
-Du får straks ønsket ditt oppfylt. -Et vrak med historie.
Camus Facel Vega. Nathanael Wests stasjonsvogn.
Grace Kellys Rover 3500.
Fiks den, så den ruller. Ikke rengjør den.
Ikke rør noe annet.
Er det derfor du kjører denne bilen?
Mener du at Kennedy-drapet var et spesielt bilkrasj?
Det kan man nok si.
Ta en titt på dette. Så forteller du meg hva du syns.
Dette er James Dean.
Dette skal Seagrave og jeg gjøre neste gang: Jayne Mansfield.
Det er veldig tilfredsstillende. Jeg vet ikke om jeg forstår hvorfor.
Det er framtiden, Ballard.
Og du er en del av den.
Nå først begynner vi å forstå-
-at det fins en tiltrekning i en godtgjørende psykopatologi.
En bilulykke er noe fruktbart, og ikke noe destruktivt.
En frigjøring av seksuell energi-
-som formidler de avdødes seksualitet med en intensitet-
-som er umulig i noen annen form.
Å få erfare det, å få oppleve det... Det er prosjektet mitt.
Nyskapte kropper med moderne teknologi, da?
-Jeg trodde at det var prosjektet. -Det er science fiction.
Det flyter på overflata og truer ingen.
God test for mulige psykopatologi-partnere.
Hvordan går det? Vil du kjøre en tur?
-Med deg og vennen din? -Bare meg og vennen min.
-Ikke gå. -Nei da. Hva har du der?
-Har du et sted? -Bare baksetet i bilen.
-Ok, i bilen. -Vi kjører en tur. Du får 60 dollar.
-Du får en fin kjøretur. -150 for begge.
-Bare jeg. Ellers er det 150? -Kanskje, jeg vet ikke. Er han ok?
Kom her, skatt. Åpne munnen.
Ja, pappa.
Du får ikke blåse det opp i urinrøret på meg.
Du kjører, James.
James, vi drar nå. Vil du ha skyss?
Nei takk. Catherine kommer og henter meg.
Hva står på?
De forhører Vaughan om en ulykke.
En fotgjenger ble drept.
De tror at han ble overkjørt med vilje.
Han har ingen interesse av fotgjengere.
Virker han ikke litt skjelven?
Kanskje jeg skal kjøre ham. Bilen min står hjemme.
Skal jeg kjøre deg?
Kommer du?
Ja.
Nå tar vi bilder.
Det er et kunstverk. Et kunstverk...
Ja, ja... Kjør saktere. Ikke så fort.
Saktere. Stopp.
Seagrave?
Kunne du ikke vente? Gjorde du Jayne Mansfield-ulykken uten meg?
Hunden... Hunden er strålende.
Jeg må ha kjørt gjennom noe. Det er blod på bilen.
Her på dørhåndtaket og på hjulet...
Og her inne i hjulbrønnen. Ser du?
Hvis politiet stopper deg igjen, beslaglegger de sikkert bilen.
Det er en døgnåpen bilvask ved flyplassen.
Forsiktig.
Er det noe som interesserer dere?
Denne interesserer meg.
Jeg vil se om jeg passer inn i en bil laget for en normal kropp.
Hjelper du meg inn?
Ja visst.
-Er disse bilene trygge? -Ja visst. Veldig trygge.
Jeg sitter fast.
Helsike...
Faen! Dette er veldig ille.
James, en som heter Vaughan.
Ballard.
Jeg må snakke med deg om prosjektet.
Hvor er du?
-Du gjør den for ren. -Medisinske tatoveringer er rene.
Dette er en profetisk tatovering.
Profetier er fillete og skitne.
Gjør den fillet og skitten.
Profetisk? Er det en personlig eller global profeti?
Det er ingen forskjell.
Få se nå... Hvor er den?
James... Jeg vil at du skal-
-la henne gi deg denne.
Hvor passer den?
Jeg trodde at du var der oppe.
Min siste time er i neste uke.
James...
James, bilen min er...
Hva da?
Kan det ha vært med vilje?
En av frierne dine.
Det var Vaughan.
Trafikken...
Hvor er alle menneskene? Alle er borte.
Jeg vil tilbake, James.
Jeg vil hente ut en svart Lincoln, 1963-modell.
-Skal jeg fylle ut noe? -Du kan få skjemaet nå.
Men du må hente den mellom 07.30 og 16.30.
Hva er din tilknytning til bilen?
-Den tilhørte en god venn. -Den er fullstendig vrak.
Det er ikke stort dere kan gjøre med den.
Catherine?
Hvordan går det med deg?
James...
Jeg vet ikke.
Er du skadet?
Jeg tror at jeg klarer meg.
Kanskje neste gang, elskede.
Kanskje neste gang.
Tekst: Jan Helge Hordnes BTI Studios