- Är Hector här? - Nej, med fru Pastourelle.
Här visar herr Gauguin prov på sin kraftfulla talang, inte sant?
Den är nästan våldsam.
Men samtidigt charmfull.
Kristus som en papuansk gud...
Man skulle kunna tro att den var skuren i trä.
Ja, man måste distansera sig lite.
Här ser vi en blandning mellan barbarisk skönhet-
-katolicism och hinduiska drömmar.
Ge mig vad du har. Det blir bra.
Ledsen, ingen köper dem, men jag tror på dig.
Ta det här i förskott.
Det är samma sak överallt. Allt handlar om pengar.
Det tar halva vår tid och all vår energi.
Det får vara slut på det.
Vi måste ta oss härifrån.
Hur? Vi har inga pengar och inget stöd.
Degas har kontakt med Renan.
Han kan ge oss ett uppdrag i Polynesien.
Polynesien!
Vi har pratat om det länge.
- Polynesien är långt borta. - "Polynesien är långt borta."
Paul, i ett sånt uppdrag ingår inte resan.
Jag investerar allt jag har. Det lilla jag har går till resan.
På Tahiti behövs inga pengar.
Vi kan fiska, plocka frukt och jaga.
Vi kan måla. Vi kan måla!
Men det är komplicerat.
Det är långt bort och farligt. Vi kan inte bara åka.
Jag skulle gärna åka, men Madeleine vill att vi gifter oss.
Vill du det också?
Jag tar med mig Mette och barnen.
Att växa upp i skuggan av kokospalmer lider väl ingen av?
När jag har sparat pengar kanske, men varför åka nu?
För att jag kvävs här.
För att allt är ruttet, skitigt och äckligt här.
Inte ett enda ansikte eller landskap förtjänar att målas här.
Vem ska med?
- Här. - Jag då?
Vad gör ni här?
Titta på den här plutten. Kom hit här.
Så tung han är! Du väger ju hundra kilo.
Jag känner knappt igen dig. Du är så stor.
Så söt du är. Så söt!
Ge mig en puss.
Min store kille.
Kom in och känn er som hemma.
Kom in, älskling.
In med er. Så där ja.
Det är lite kallt här, men...
Det är spartanskt.
Varsågod.
Det stinker här. Det är vidrigt.
Jag vill inte sova här.
Tur att jag skaffat madrasser till barnen.
Jag trodde inte att ni skulle komma redan.
Det stinker här.
Vad sa han?
Godnatt.
Godnatt, älsklingar.
Du vet inte hur glad jag är att ni är här.
Vi följer inte med dig, Paul.
Varför säger du så?
Jag har funderat och vi kan inte utsätta barnen för det eller oss.
Inte nån människa.
När jag ser hur du lever...
Jag klarar det inte.
Allt det där rör bara dig.
Åk.
Gör det du måste.
Hata mig inte.
Är det din familj som har gett dig de idéerna?
Vi har talat om det hundra gånger. Ge inte upp nu.
De oroar sig för barnens framtid.
Livet lär man sig inte bara i böcker!
Har de det bättre i Paris eller Köpenhamn än där?
Du ser hur det går. Du börjar alltid skrika.
Du tänker bara på dig själv, inte på barnen.
I den värld jag lever i och du också-
- är det viktigt att studera för att inte bli fattig.
Mette, du måste följa med mig.
- Jag kan inte. - Mette...
Jag kan inte.
Följ med, snälla du.
Jag behöver dig.
Mina vänner! Lystring!
Hör upp! Jag har nåt att säga.
Bara några ord. Vi höjer våra glas...
...för vår gode vän Paul!
Vi är alla här för att stötta dig, Paul.
Vi är stolta över dig.
Vi är alla här dina vänner.
Vår vänskap följer dig, hoppas jag, till världens ände.
Det är dit du har bestämt dig för att åka.
Du är en hjälte för oss alla, Paul.
Och likväl... likväl...
Du gör bara din plikt.
Du blir aldrig som dussinkonstnärerna-
- vilka för att överleva följer strömmen.
De räddhågade som har gett upp.
De har abdikerat...
...inför alla sorters moral.
Sexualmoral.
Den religiösa moralen.
Den patriotiska moralen.
Soldaternas och polisernas moral.
Du är en vilde, min käre Gauguin, som vi alla här.
Och du...
Du har bestämt dig för att minnas det.
Gauguin, här.
Är där en postanvisning?
I så fall måste du betala av din kredit.
"Paul, jag vet att du kommer att förebrå mig det jag skriver här."
"Du förstår aldrig mina invändningar."
"Vi tänker så olika."
"Vi kommer inte att resa till dig."
"Jag stödjer inte det du gör."
"Av alla de verk du skickat är det bara ett som har sålts."
"Vi har ont om pengar."
"Allt jag kan skicka dig är 100 franc."
"Dina barn saknar dig."
"Du saknas här i huset."
"Varje dag får jag utstå min familjs angrepp."
"De vill sära på oss"-
- "och jag kan inte annat än att hålla med."
Ni har fått en hjärtinfarkt, herr Gauguin.
Ni behöver vård och vila.
Drick det här.
Försiktigt.
Ni uppvisar allvarliga tecken på diabetes.
Ni måste äta bättre annars försämras er hälsa.
Det är er granne som tog hit er.
Jag vill helst lägga in er på sjukhus.
Är det nåt ni behöver?
Vila er nu.
Jotepha...
Mina färger, är du snäll.
Vad gör ni här?
Vart ska ni ta vägen i ert tillstånd?
Jag ska bara hämta frisk luft.
Jag vill inte dö utan att ha sett Taravaoplatån.
Jag har ansökt om att flytta er till Papeete.
Jag åker inte.
Hör ni dem?
De har kommit ända hit med sin kallbrand.
Jag ska försvinna i skogen.
Det ni gör är inte ansvarsfullt.
Är ni ansvarsfull?
Varsågod.
Jag anförtror er med det här brevet.
Jag ber er bara att posta det.
Var försiktig. Det finns andar i uppe i bergen.
De finns i vinden.
De finns i träden-
-i vattnet som rinner i dalen-
-och i klipporna.
Var försiktig så att du inte väcker dem.
Tack.
Farväl.
"Kära Mette,"
"Jag är ett barn."
"Jag är en vilde."
"De kan inte förlöjliga mig för att jag är två ting de inte är."
"De som klandrar mig, speciellt din familj."
"De vet inte vad som ligger i en artists natur."
"Låt mig leva så här en tid."
"Jag fortsätter längs min stig."
"Jag har ett mål."
"Jag ska bevisa för dig att jag har rätt."
"Jag är en stor konstnär, det vet jag."
"Det är därför jag utstår så mycket lidande för att följa mitt kall."
"Annars skulle jag känna mig som en bov."
"Det kommer en dag då våra barn kan stå inför vem som helst"...
... "var som helst"...
..."med deras fars namn som skydd och ära."
Inte... Inte färgen!
Ge tillbaka...
Nej! Ge den till mig!
Nej! Inte färgen!
Se så...
Ge mig färgen.
Vad heter du?
Paul Gauguin.
- Koké? - Gauguin.
- Paul Gauguin. - Paul Gauguin.
- Jag heter Onati. - Onati?
Onati.
Min fru Ruita.
- Ruita. - Ät.
- Var kommer du ifrån? - Mataiea.
Vart är du på väg?
Taravao.
Tack.
Letar du efter en fru?
Vill du ha Tehura?
Tehura?
Tehura, kom hit och sätt dig.
Tehura, vill du ha honom?
Ja, det vill jag.
Vill du komma och bo hos mig i Mataiea?
Ja.
Koké...
Säg mig, är du en god man?
Ja.
Om en måncykel...
...om inte Tehura är lycklig lämnar hon dig.
Ja.
- Matari'i. - Matari'i.
Vi kallar dem Plejaderna.
Vad betyder Matari'i?
Ögonen? Små ögon?
Små ögon.
Säg mig, vet du vem som skapade himlen...
...och jorden?
- Vet du? - Ja.
Taaroa, hette han.
Han fanns i tomrummet...
...före människorna, före jorden, före himlen.
Klipporna är Taaroa.
Sanden är Taaroa.
Taaroa sov med kvinnan som är gudinnan av därbortom...
...eller havets gudinna.
Av dem föddes de svarta molnen...
...de vita molnen och regnet.
Sen sov Taaroa med kvinnan som är gudinnan av inuti...
...eller hon av jorden.
Av dem föddes det första fröet.
Sen sov Taaroa med kvinnan som är...
...Hina, luftens gudinna...
...regnbågens gudinna...
...och månljusets gudinna.
Du har käklinjen som löper så här.
Rita du.
Annars kan man göra så här. Du tar den här.
Inte illa!
Jaha...
Försök hitta ställningen...
Så ja. Korsa benen som en skräddare.
Håll upp din arm lite...
Precis så.
Så där ja.
Bra. Håll den rak.
Sluta. Tehura...
Rör dig inte.
Snälla du, Tehura.
Tehura...
Nej.
Kroppen i samma riktning som fötterna.
Håret här bakom.
Rör dig inte. Det är bra så.
- God dag. - God dag.
God dag.
Ursäkta att jag stör.
- Jag hörde att ni var tillbaka. - Ja, och?
Är ni här för att övervaka oss?
Det här är från kliniken. Det kanske gör er gott.
- Hur känner ni er? - Jag har aldrig mått bättre.
Jag målar och ritar hela dagarna och lever i rytm med omgivningen.
Jag kan nog påstå att jag aldrig har känt mig mer...
...skärpt.
En tahitisk Venus.
De är väldigt vackra.
Det är den första Eva.
Hon är vild...
...och kysk.
Hon är vacker.
Sen hon kom hit... känner jag mig levande igen.
- Jag förstår. - Det är inte bara det.
Det är inte allt.
När man vill börja om får man gå till källan.
Till barndomens mänsklighet.
Den Eva jag har valt, hon är djurisk.
Om ni fortsätter i den här rytmen-
- finns det snart inga dukar kvar på hela ön.
Om ni visste allt jag vill skicka efter med båt.
Vet ni vad det värsta med misär är? Att inte kunna arbeta.
Jag har inte fått nåt från Paris på...
...flera veckor.
Men är jag död?
- Nej. - Inte än.
Botar ni er inte hamnar ni på kliniken eller i en kista.
Det där tror jag inte på.
Ja, jag kanske har ett dåligt hjärta, men...
...hjärnan funkar.
Jag har förtroende...
Jag har förtroende.
Tur är väl det annars skulle jag ha satt en kula i pannan för längesen.
Han spritter med stjärtfjädrarna som alla andra.
Han släpper ut sitt öronbedövande skri...
Nej...
Så där ja.
Vi är väl överens om...
Det är mitt liv jag överlåter åt er.
Oroa er inte. De är på båten i morgon.
- Vad sysslar du med? - Jag behöver duk. Nåt har du väl?
Sluta stöka till det hos mig.
Tehura!
- Testa med båda armarna bakom dig. - Så här?
Nej.
Testa att böja på andra benet.
Böj det andra benet.
- Så? - Nej.
Man skulle kunna tro att du...
Det är nästan som en pose, utan att vara en.
Det är nåt du gör naturligt.
Och benet.
Så här. Ser du?
Kan du sätta foten här? Så här.
Som en fågel... En fågel på sin gren.
Du tittar ditåt.
Med en blick som är helt...
Det är perfekt så där.
Så där ja. Bra. Du tittar ditåt.
Det är vackert så.
Det är en tavla.
Alla på rad! Alla på rad!
På rad! Fuska inte!
Ett... två... tre!
Ja! Det är han som vann!
Mina damer och herrar!
Fröken Tehura Montélimar de Montesquieu!
En applåd, tack! Så vacker hon är!
Vänta! Vänta lite! Vänta!
- Koké... - Ja?
Jag vill ha en vit klänning.
Varför då? Du är fin som du är.
Jag vill ha en vit klänning för att gå i kyrkan.
Jag har inga pengar.
Varför vill du gå i kyrkan?
Det rör inte dig.
Väntar inte du på ett brev?
Jo.
Men jag vet inte när det kommer. Det kan ta tid.
Och när du får ditt brev, då?
Du går mig på nerverna! Ut.
Jotepha!
Sluta härma mig! Det är inte så man gör.
Våga föreställa dig nåt!
Gör inte som andra utan vad du vill.
Du.
Se på mig, Tehura. Se på mig.
Jag är hungrig, Koké.
Jag vet. Titta på mig lite till.
Hur mycket kostar statyn?
Trettio franc.
Jag ger dig tio.
Här, drick lite!
Gå inte! Kom hit! Kom!
Tehura?
Tehura!
Det fanns inga stearinljus kvar...
...i hyddan.
Andarna är tillbaka.
Rör dig inte.
Vad? Vad är det?
Ja, men...
Hjälp mig lite. Min fru behöver mat.
Jag har redan hjälpt dig mycket.
Min fru och mina barn behöver också mat.
Jag arbetar hårt för maten.
Tack.
Är det gott?
Ja.
Jag fångade tre.
Alla tre... Kroken...
Den satte sig här i underkäken.
De skrattade åt mig. De sa att det betydde...
...att min fru var otrogen.
Koké...
Om du tror att det är sant...
...måste du slå mig väldigt hårt.
Hårt.
Slå mig.
Annars förföljer ilskan dig.
Den lämnar dig aldrig i fred.
Och det...
Aldrig.
Den är ju riktigt bra.
Ja. Den är bra.
Vad är det här?
De är till de vita.
De köper alla.
Är det vad jag lärt dig?
Är det vad jag har lärt dig? Du har inte förstått nåt!
Är det allt du har förstått? Ge tillbaka min mejsel!
Ge mig den!
Hon har fått missfall.
Hon återhämtar sig snabbt. Hon är ung.
Oroa er inte.
Och ni?
Se på er...
Vad gör ni i den här hyddan på andra sidan...
Tehura...
Tehura, det är jag.
Det är jag. Jag är här.
Det ordnar sig.
- Koké... - Vad?
Jag vill hem till mig.
Hur då?
Det går inte i det här tillståndet. Det är långt och farligt.
Jag måste träffa min mamma...
...och min mormor.
Du kan inte gå dit.
Jag vill inte att du ger dig av.
Tehura...
Jag ska ta hand om dig.
Pa!
Vad gör du här?
Är din son här?
Nej.
Vet du var Tehura är?
Nej, det vet jag inte.
Gå din väg.
Gå.
Tehura!
Repatrierar ni mig som utblottad?
Jag oroar mig för er hälsa, Paul.
Ni måste tillbaka till Frankrike.
Om ni ser till att få vård där kan ni komma tillbaka.
Jag kan inte åka.
Jag stannar här.
Ni arbetar som lastare.
Det betalar min hyra. Det räcker.
Ni kammar er inte ens längre.
Varsågod.
Behåll det. Ni behöver inte skriva på nu.
Och tre sötpotatisar.
- Var har du hittat de där? - De kostar trettio franc.
Trettio franc.
Jag föredrar att du inte går ut i dag.
Okej?
Tehura!
Vad gör du här?
Jag väntade på dig.
Jag åker hem till Frankrike.
Jag vet.
År 1893 repatrierades Paul Gauguin till Paris-
- av inrikesministeriet som "nödställd konstnär".
Han ställde ut 41 tavlor, till blandat mottagande.
Efter en resa till Bretagne och en till familjen i Köpenhamn-
- återvände han till Tahiti och målade flera mästerverk-
- innan han dog i ensamhet den 8 maj, 1905.
Han återsåg aldrig Tehura.
Text: Gustaf Lundskog www.sdimedia.com