Svjetska ekonomska kriza 2008. godine je milijune ljudi koštala...
...njihove ušteđevine, radnih mjesta i domova.
Evo kako je do toga došlo.
ISLAND
STANOVNIŠTVO: 320.000
BRUTO NACIONALNI DOHODAK: 13 MILIJARDI DOLARA
GUBICI BANAKA: 100 MILIJARDI DOLARA
Island je stabilna demokracija s viskom životnim standardom
i do nedavno
krajnje niskom stopom nezaposlenosti i malim državnim dugom.
Imali smo infrastrukturu modernog društva:
čiste izvore energije, proizvodnju hrane,
ribarstvo upravljano sistemskim kvotama. Zdravstvo i obrazovanje.
Čist zrak, nisku stopu kriminala.
Dobro mjesto za život obitelji.
Skoro da smo imali “kraj povijesti” status.
Ali 2000. islandska vlada počinje sa deregulacijom
koja će imati katastrofalne posljedice,
prvo za okoliš, a zatim i za ekonomiju.
Počelo je dopuštanjem korporacijama poput Alcova
da izgrade talionice aluminija
i iskorištavaju prirodne geotermalne i hirdoelektrične izvore energije.
Mnogi najljepši predjeli u planinama
sa spektakularnim bojama su geotermalna područja.
Ništa ne dolazi bez posljedica.
Ista vlada je privatizirala tri najveće islandske banke.
Rezultat je bio jedan od najvećih pokusa financijske deregulacije
ikad sproveden.
Financije su preuzele kontrolu i,
manje-više sve razorile.
U 5 godina te tri male banke
koje prije nisu poslovale izvan Islanda
su posudile 120 milijardi dolara,
što je 10 puta više od ukupne islandske ekonomije.
Bankari su zasipali novcem sebe i svoje prijatelje.
Bio je to velika iluzija, cijene dionica su se povećale za faktor 9.
Cijene kuća su se udvostručile.
Islandska iluzija je uzdigla ljude poput Jona Asgeira Johannessona.
Posudio je milijarde od banaka i kupio ugledan posao prodaje u Londonu.
Kupio je i privatni zrakoplov,
jahtu u vrijednosti 40 milijuna dolara
i luksuzni stan na Manhattanu.
U novinama je pisalo: Milijunaš kupio tvrtku
u UK, u Finskoj ili u Francuskoj...
Trebalo je pisati:
Milijunaš je uzeo kredit od milijardu dolara
da bi kupio tvrtku
i to je uzeo od vaše lokalne banke.
Banke su postavile investicijske fondove i savjetovale nositeljima depozita
da stave novac u investicijske fondove.
Sve što treba za Ponzi šemu.
Američke računovodstvene tvrtke poput KPMG
su izvršile reviziju islandskih banaka
i nisu našle nepravilnosti.
Američke agencije za kreditno procjenjivanje
su izjavile da je Island sjajan.
U 2007. Agencije za kreditno procjenjivanje su
stavile rating banaka na najviši nivo – AAA.
Išlo se toliko daleko da je vlada
putovala s bankarima kao promotivna predstava.
Kada su islandske banke kolapsirale krajem 2008.
stopa nezaposlenosti se utrostručila u 6 mjeseci.
Nema nikoga tko nije pogođen u Islandu.
Puno ljudi je izgubilo ušteđevine? -Da.
Vladini regulatori, koji su trebali štititi građane, nisu učinili ništa.
Imate dva odvjetnika
iz regulacijske tvrtke koji idu u banku raspraviti neka pitanja.
Kada bi se približili banci
vidjeli bi 19 SUV-a ispred banke.
Uđete u banku i imate 19 odvjetnika ispred vas
koji su spremni
satrti svaki vaš argument.
I ako ste dobri ponudit će vam posao.
Trećina islandskih regulatora
je otišla raditi za banke.
Ali to je univerzalni problem.
U New Yorku imate isti problem, zar ne?
P LJ A Č K A I Z N U T R A
Što mislite o plaćama na Wall Streetu? -Prekomjerno.
Bivši Predsjednik federalnih rezervi
Rekli su mi da je teško MMF-u kritizirati Sjedinjene Države.
Ne bih to rekao.
DOMINIQUE STRAUS-KAHN, Upravni direktor, Međunarodni monetarni fond
Duboko žalimo naše povrede američkog zakona.
Zapanjuje koliko kokaina ljudi s Wall Streeta mogu uzeti
i ustati se i otići na posao slijedeći dan.
Nisam znao što je CDS (kupoprodaja rizika nekog izdavatelja za određenu premiju),
malo sam staromodan.
Multimilijunaš, Investitor, Filantrop
Je li Larry Summers izrazio žaljenje? -Ne čujem ispovjedi.
Predsjednik Komisije Financijskih Usluga SAD Dom Predstavnika
Vlada samo ispisuje čekove
ovo je plan A, ovo je plan B i ovo je plan C.
Bste li podržali kontrolu visine plaća direktora?
Ne bih.
Zamjenik Ministra financija Bushova Administracija
Jeste li zadovoljni visinom kompenzacija u industriji financija?
Ako su to zaradili, da. -Mislite da su to zaradili? -Da.
SCOTT TALBOTT, Glavni lobist, Okrugli stol financijskih usluga
I tako pomažete tim ljudima u rušenju svijeta?
Mogli biste to reći.
Imali su ogromne privatne dobitke na račun javnih gubitaka.
Glavni savjetnik, Bankarski regulacijski odbor Kine
Kada možete zaraditi nešto od ničega, tome je teško odoljeti.
LEE HSIEN LOONG Singapurski Premijer
Zabrinuta sam što se puno ljudi želi vratiti na staro,
kako su poslovali prije krize.
CHRISTINE LAGARDE Ministar financija Francuske
Dobijala sam anonimne e-mailove od bankara:
"Ne možete me citirati, ali ja sam zabrinut."
Urednik The Financial Times
Što mislite, zašto nema sustavne istrage?
Jer bi onda pronašli krivce.
NOURIEL ROUBINI Profesor, NYU Poslovna Škola
Mislite li da Columbia Business School ima problem sa sukobom interesa?
Ne vidim da imamo...
Glavni savjetnik za Financije (Bush admin.) Dekan Columbia Poslovna Škola
Bivši Guverner New Yorka Bivši Glavni Tužitelj New Yorka
Regulatori nisu radili posao koji su mogli,
nisu željeli slučajeve koje sam iznio kao državni tužitelj.
Lehman Brothers jedna od najstarijih
investicijskih banaka je objavila bankrot.
Druga, Merrill Lynch, je danas bila prisljena na prodaju.
Svjetska finacijska tržista su potonula danas.
Dramatičan razvoj događaja za dva diva s Wall Streeta.
U rujnu 2008.
bankrot američke investicijske banke Lehman Brothers
i kolaps najveće svjetske kompanije osiguranja, AIG,
su pokrenuli svjetsku financijsku krizu.
...strah je obuzeo burze preko noći sa srušenim azijskim dionicama...
Cijena dionica se srušila u najvećem krahu u povijesti.
Cijene dionica su nastavile vrtoglavo padati
kao posljedica kolapsa Lehmana.
Rezultat je bio globalna recesija
koja će svijet koštati desetke triliona dolara,
učiniti 30 milijuna ljudi nezaposlenima
i udvostručiti američki državni dug.
Ako pogledate troškove svega toga:
uništavanje vlasničkih vrijednosti, stambenih vrijednosti
pa uništavanje dohodaka, poslova,
50 milijuna ljudi na svjetskoj razini
bi opet moglo završiti ispod granice siromaštva.
Ovo je jedna jako, jako skupa kriza.
Ova kriza nije slučajnost
Uzrokovana je od strane industrije bez nadzora.
Od 1980-tih rast američkog financijskog sektora
je doveo do serije finacijskih kriza koje su sve veće.
Svaka kriza je nanijela veću štetu,
dok je industrija zarađivala sve više i više.
DIO I: KAKO SMO DOŠLI OVDJE
Poslije velike krize '30-tih u Americi
imamo 40 god ekonomskog rasta bez financijske krize.
Finacijska industrija je bila čvrsto regulirana.
Većina banaka su lokalne,
i zabranjeno im je spekulirati sa štednim depozitima.
Investicijske banke koje trguju dionicama i obveznicama
su mala privatna partnerstva.
U tradicionalnom investicijskom bankarstvu moto je:
partneri ulažu novac i dobro paze na isti.
Željeli su dobro živjeti,
ali nisu htjeli riskirati svoju imovinu.
Paul Vocker je radio u Ministarstvu Financija
i bio je predsjednik Federalnih Rezervi od 1979. do 1987. godine.
Prije nego što je ušao u Vladu,
bio je ekonomist u Chase Manhattan banci.
Kada sam napustio Chase za Ministarstvo 1969.
Imao sam dohodak od oko
45.000 dolara godišnje.
Morgan Stanley je 1972
ukupno imao oko 110 zaposlenih,
Jedan ured i kapital od 12 milijuna dolara.
Sada Morgan Stanley ima 50.000 radnika,
nekoliko milijardi kapitala i
urede širom svijeta.
1980-tih industrija financija je buknula.
Investicijske banke su postale javne
što im je donijelo puno novca dioničara.
Ljudi na Wall Streetu su se počeli bogatiti.
Imao sam prijatelja koji je bio trgovac obveznicama
u Merilyn Lynchu '70-tih godina.
Morao je raditi kao noćni kondukter
jer je imao troje djece i nije mogao hraniti obitelj
zaradom od trgovine obveznicama.
1986. je zarađivao milijune dolara
i mislio da je to zato što je pametan.
Prioritet u poslovanju nacije
je povratak ekonomskog bogatstva.
1981. predsjednik Ronald Reagan
za Ministra Financija imenuje
direktora investicijske banke Merrill Lynch
Donalda Regana.
Wall Street i Predsjednik se slažu.
Pričao sam sa ljudima na Wall Streetu.
Oni u potpunosti podržavaju predsjednika.
Reaganova administracija i ekonomiski lobisti
započinju 30 godina deregulacije.
1982. Reaganova administracija
je deregulirala štedionice i kreditne tvrtke
i dozvolila im rizične investicije s novčanim depozitima.
Do kraja desetljeća
stotine štedionica i kreditnih kompanija su propale.
Ta kriza je koštala porezne obveznike 124 milijarde dolara,
a mnoge ljude i njihove ušteđevine.
Ovo je možda bila najveća pljačka banke u povijesti.
Tisuće direktora štedionica su u zatvoru zbog pljačke svojih kompanija.
Jedan od najvećih je Charles Keating.
1985, kada su federalni regulatori počeli s istragom protiv njega
Keating je unajmio ekonomista koji se zove Alan Greenspan.
I u pismu regulatorima
Greenspan je pohvalio Keatingov poslovan plan
i rekao da ne vidi rizik
što Keating ulaže novac svojih klijenata.
Keating mu je za to navodno platio 40.000 dolara.
Charles Keating je ubrzo zatim završio u zatvoru.
Što se tiče Alana Greenspana
Reagan ga je imenovao direktorom američke središnje banke
Federalnih rezervi.
Greenspana su ponovo imenovali i Clinton i George W. Bush.
Za vrijeme Clintonove administracije
deregulacija se nastavlja. Njome upravlja Greenspan,
Ministar financija Robert Rubin,
bivši direktor investicijske banke Goldman Sachs,
i Larry Summers, profesor ekonomije s Harvarda.
Financijski sektor Wall Streeta je moćan,
ima lobije i puno novca
i malo po malo osvaja politički sustav.
I demokrate i republikance.
Do kasnih 1990-ih
financijski sektor se konsolidirao u par velikih tvrtki.
Svaka je tako velika da bi njen krah ugrozio cijeli sustav.
Clintonova administracija
im je pomogla da još više narastu.
Godine 1999. Citicorp i Travelers
se udružuju da bi stvorili Citigroup
najveću tvrtku financijskih usluga na svijetu.
Spajanje je prekršilo Glass-Steagal
zakon usvojen poslije "velike depresije"
koji brani bankama da koriste depozite klijenata
u rizičnim investicijama.
Bilo je protuzakonito. Greenspan nije reagirao.
Federalne rezerve su im dale izuzeće,
na godinu dana, a zatim su progurali i ozakonjenje.
1999. Summers i Rubin pritišću
Kongres koji donosi zakon zvan "Gramm-Leach-Bliley Act"
poznat i kao zakon oslobađanja Citigroupa.
Zakon ruši Glass-Steagal
i otvara put za buduća udruživanja.
Robert Rubin će zaraditi 126 milijuna dolara kao potpredsjednik Citigroupa.
Odbio je razgovor za ovaj film.
Zašto postoje velike banke?
Zato što banke vole moć monopola i lobiranja.
Banke znaju, ako su dovoljno velike
moraju biti spašene.
Tržišta su nestabilna,
ili potencijalno nestabilna.
Prigodna metafora su tankeri.
Vrlo su veliki. Potrebno je napraviti odjeljke
da bi se spriječilo silovito gibanje nafte
i prevrtanje broda.
Pri dizajniranju broda se to mora uzeti u obzir.
I nakon Depresije
regulacija je uvela
ovakve protupoplavne odjeljke,
a deregulacija je vodila ka
ukidanju tih odjeljaka.
Sljedeća kriza je stigla krajem 90-tih.
Investicijske banke su stvorile balon sa dionicama internet kompanija
i uzročile krah 2001.
Gubitak je iznosio 5 trilijuna dolara.
Komisija za kontrolu trgovine dionicama,
Federalna agencija stvorena
da regulira investicijsko bankarstvo, nije učinila ništa.
U nedostatku smislene savezne akcije,
a nikakve nije ni bilo,
i s obzirom na neuspjeh samoregulacije,
netko mora istupiti
i poduzeti zaštitne mjere.
Spitzera je otkrio da
su banke hvalile firme za koje su znale da će propasti.
Analitičari su bili plaćeni po količini donošenog posla.
Javno su govorili jedno, a privatno drugo.
"Infospace" je dobio najviše ocjene.
Privatno su ga zvali "obično smeće".
"Excite", visoko rangiran.
Privatno: "hrpa sranja".
Obrana koju su ponudile
mnoge investicijske banke
nije glasila "griješite", već...
svi to rade i znaju što se događa.
Nitko ne bi trebao slušati te analitičare.
U prosincu 2002. deset investicijskih banaka
se nagodilo za 1.4 milijarde dolara
uz obećanje da će promijeniti poslovanje.
Scott Talbott je lobist za Financial Services Roundtable
moćnu grupu u Washingtonu
koja zastupa gotovo sve velike financijske tvrtke.
Jeste li spokojni sa činjenicom
da je par vaših kompanija umiješano u kriminalne aktivnosti?
Morate biti precizniji.
"Kriminalna aktivnost" nije prihvatljiv izraz.
Otkad je deregulacija počela financijske tvrtke
su uhvaćene u pranju novca,
pronevjeri klijenata i lažiranju računovodstvenih knjiga
Iznova, iznova i iznova.
JP MORGAN potkupila vladine službenike
JP Morgan se nagodila u slučaju podmićivanja u Alabami
RIGGS Banka
Prala novac za čileanskog diktatora Augustoa Pinocheta
CREDIT SUISSE Prala novac za Iran
Credit Suisse je pomogla prikupiti novce
iranskom nuklernom programu i iranskom zrakoplovstvu.
Koji proizvode balističke rakete.
Podatak koji bi ga identificirao
kao "iranski" bi bio uklonjen.
Banka je kažnjena sa 536 milijuna dolara.
Citi Bank je prala 100 milijuna dolara, od prodaje droge iz Meksika.
Jeste li rekli da moraju
"izgubiti svu dokumentaciju vezanu uz taj račun"?
Bila je to šala. Nisam mislio ozbiljno.
Fannie Mae je precijenila vlastitu zaradu za više od 10 milijardi dolara.
Standardi su vrlo složeni
i stručnjaci se često ne mogu složiti.
Direktor Franklin Raines
koji je bio Clintonov direktor proračuna
je dobio preko 52 milijuna dolara u bonusima.
UBS je pomagala bogatim Amerikancima da izbjegnu platiti porez.
Odbila je surađivati s američkom vladom.
Jeste li voljni imenovati nekoga?
Uz sporazum...
Nema sporazuma. Sudjelovali ste u prevari.
AIG: 1.6 milijardi dolara za nagodbu s regulatorima.
Kako su banke pomogle Enronovu prijevaru
Pomogle Enronu i kažnjene s 385 milijuna dolara.
Ali dok se tvrtke moraju suočiti s kaznama
investicijske banke ne moraju priznati pogrešno ponašanje.
Kada ste tako veliki i radite
s tako puno proizvoda i klijenata
greške se događaju.
Industrija financijskih usluga ima razinu kriminala koji je,
mogli bi reći, karakterističan...
Mislim, kada su posljednji put
CISCO, Intel, Google, Apple ili IBM...
Tehnologija, za razliku od financija, jest u biti stvaralački posao...
...gdje stvaranje prihoda potječe
...od stvaranja nečeg novog i različitog.
Početkom 1990-ih
deregulacija i tehnologija
su stvorili složene financijske proizvode, derivative.
Ekonomisti i bankari su tvrdili da je zato tržište stabilnije.
U stvari su ga učinili nestabilnim.
Od kraja hladnog rata...
...mnogo fizičara i matematičara
je odlučilo primjeniti svoja znanja,
ne na razvoj tehnologije hladnog rata
već na financijskim tržištima.
I da zajedno s investicijskim bankarima...
Stvorili su novu vrstu oružja? -Da!
Warren Buffett je rekao: "Oružja masovnog uništenja".
Regulatori i političari nisu ozbiljno shvatili prijetnju financijskih inovacija na
stabilnost financijskog sustava.
Koristeći derivative bankari su se mogli kladiti na bilo što.
Mogli su se kladiti na porast ili pad cijene nafte,
bankrot kompanija, čak i na vremensku prognozu.
Do kraja 1990-ih derivativi čine 15 milijardi dolara nereguliranog tržišta.
1998. netko ih je pokušao regulirati.
Brooksley Born je diplomirala kao najbolja u svojoj klasi na Stanfordu
i bila je prva žena koja je vodila reviziju zakona.
Nakon što je za Arnold & Porter radila s derivativima
predsjednik Clinton ju je postavio
za predsjednika CFTC-a (Odbor za nadzor trgovanja) koji nadgleda tržište derivatima.
Brooksley Born me pitala želim li raditi s njom.
Složili smo se da je to nestabilno tržište.
U svibnju 1998. CFTC
je izdao prijedlog regulacije derivativa.
Clintonovo Ministarstvo Financija je dalo brzi odgovor.
Ušao sam u ured gđe Brookley
kada je spuštala slušalicu.
Problijedjela je,
pogledala me i rekla:
"To je bio Larry Summers. U njegovom uredu je 13 bankara".
Oštro joj je naredio da prestane.
Banke su se oslanjale na zarade od takvih aktivnosti
što je dovelo do borbe da se spriječi reguliranje.
Ubrzo nakon Summersovog poziva
Greenspan, Rubin i predsjednik SEC-a Arthur Levitt
daju zajedničku izjavu gdje osuđuju Born
i preporučuju da se ne regulira derivative.
Reguliranje trgovine derivativima
koje profesionalci privatno zagovaraju nije potrebno.
Nažalost, nadglasali su je.
Prvo Clintonova administracija, a zatim Kongres.
2000. Senator Phil Gramm je preuzeo
ulogu u usvajanju zakona o deregulaciji derivativa.
Derivativi ujedinjuju tržišta, smanjuju teret reguliranja i to trebamo učiniti.
Phil Gramm je postao potpredsjednik UBS-a.
Od 1993, njegova žena je u nadzornom odboru Enrona.
Nadamo se da će se
već ove godine uvesti zakon koji će na odgovarajući način
stvoriti zakonsku sigurnost za OTC derivative.
Larry Summers će kasnije zaraditi 20 milijuna dolara kao savjetnik
investicijskog fonda koji je koristio derivative.
Želio bih se pridružiti
svim izjavama tajnika Summersa.
U prosincu 2000. Kongres je izglasao
zakon o modernizaciji tržišnih poslova
koji je napisan uz pomoć lobista financijske industrije.
Time je zabranjena regulacija derivativa.
Kada je to učinjeno počela je navala.
Korištenje derivativa se povećalo nakon 2000-te.
Tako mi Bog pomogao. -Tako mi Bog pomogao.
Kada je G.W. Bush postao predsjednik 2001.
američki financijski sektor je bio profitabilan,
centraliziran i moćan više nego ikada prije.
Ovom industrijom je dominiralo 5 investicijskih banaka,
dva financijska konglomerata,
tri kompanije koje su se bavile osiguranjem i obveznicama,
i tri procjenjivačke agencije.
Povezivao ih je
hranidbeni lanac zvan sekuritizacija. Novi sustav
koji veže milijarde u hipotekama i kreditima
s investitorima iz cijelog svijeta.
Ako ste prije 30 godina htjeli podići kredit za kuću
osoba koja posuđuje novac je tražila da novac vratite.
Zajmodavc je želio da mu vratite novac.
Od tada smo razvili sistem sekuritizacije
u kojem zajmodavac više ne risikira neuspjeh vraćanja duga.
U starom sustavu, kada vlasnik kuće plati ratu
novac ide lokalnom zajmodavcu.
Povrat stambenih kredita traje dugo. Zajmodavci su bili oprezni.
Sada zajmodavaci prodaju hipoteku investicijskim bankama.
Banke su spojile tisuće hipoteka,
kredita za automobil, studentskih kredita i dugove kreditnih kartica
u derivative koji se
zovu srodne dužničke obveze ili CDO.
Banke onda prodaju paket CDO-a ulagačima.
Kada vlasnik kuće plaća hipoteku
novac ide investitorima širom svijeta.
Banke plaćaju rangiranje CDO-a agencijama za procjenu.
Mnogi su dobili AAA ocjenu.
Što je najviša ocijena sigurnosti investicije.
Zato su CDO pakete uzimali mirovinski fondovi
koji kupuju samo sigurne obveznice.
Ovaj sustav je bio tempirana bomba.
Zajmodavci više nisu brinuli može li zajmoprimac vratiti kredit.
Investicijske banke nisu brinule.
Što su prodale više CDO paketa profit je bio veći.
Procjenjivačke agencije, kojima su plaćale investicijske banke,
nisu snosile nikakvu odgovornost ako njihove procjene CDO-a budu netočne.
Nije bilo "kočnice",
nije bilo regulacijskih ograničenja.
Moglo se izvući što je moguće više kredita.
Tijekom 2002. i 2003. godine
broj izdanih stambenih kredita se učetverostručio.
Nitko u sekuritizacijskom hranidbenom lancu,
nije brinuo o kvaliteti hipoteke
već samo o većim količinama i svojem bonusu.
U ranim 2000-tima povećali su se
rizični krediti zvani subprime.
Ali, kada su se subprime krediti spojili u CDO paket
mnogi su ocjenjeni s AAA ocjenom.
Bilo je moguće napraviti derivative
koji nisu tako rizični i nose protuvrijednost vlastitog udjela,
gdje postoje granice rizika
koji se može preuzeti i tako dalje.
Ali nisu to učinili, zar ne?
Nisu to učinili, a trebali su.
Znači, znali su da rade nešto opasno?
Mislim da jesu.
Banke su davale prednost subprime kreditima
jer su isti nosili više kamatne stope.
Povećao se broj predatorskih kredita.
Zajmoprimci su bespotrebno stavljani u subprime kredite.
Krediti su davani ljudima koji ih nisu mogli vraćati.
Svi poticaji koje su financijske institucije
nudile hipotekarskim trgovateljima
temelje se na prodaji najisplativijih predatorskih kredita.
Ako bankar više zaradi kad vas stavi u subprime kredit,
tamo će vas staviti.
DIO II: ILUZIJA (2001. - 2007.)
Stotine milijardi dolara godišnje
teklo je kroz lanac sekuritizacije.
Pošto je svatko mogao dobiti stambeni kredit
cijene kuća su skočile.
Što je rezultiralo najvećom financijskom iluzijom u povijesti.
Nekretnine su stvarne, imovina je vidljiva
u njoj se može živjeti, može se iznajmiti.
Došlo je do procvata nekretnina što nije imalo smisla.
Pohlepa financijskog sektora
je pokrenula ostalo.
Posljednji put smo "stambenu iluziju" imali kasnih 80-ih.
Tada je porast cijena domova bio relativno malen.
Ta "stambena iluzija" je dovela do dosta jake recesije.
Od 1996. do 2006. cijene domova su se udvostručile.
Za cijenu karte od 500 dolara
su došli čuti kako mogu kupiti svoj djelić američkog sna.
Goldman Sachs, Bear Stearns, Lehman Brothers, Merrill Lynch
su svi bili upleteni. Povećanje subprime kredita
od 30 milijuna dolara godišnje u fondovima
na 600 milijardi godišnje. U 10 godina.
Znali su što se događa.
Countrywide Financial, najveći subprime zajmodavac
je izdao 97 milijardi dolara kredita,
što je rezultiralo zaradom od 11 milijardi dolara.
Na Wall Streetu su bonusi na vrhuncu.
Trgovci i direktori su se obogatili tijekom "iluzije".
Lehman Brothers je bio najveći jamac za subprime kredite.
Direktor Richard Fuld je zaradio 485 milijuna dolara.
Wall Streetu je stambena i kreditina iluzija
donijela stotine milijardi dolara zarade.
Do 2006. oko 40% profita velikih kompanija
je dolazilo od financijskih institucija.
Nije to bila stvarna zarada.
Bio je to novac koji je stvorio sustav, a knjižen je kao dohodak
sljedeće 2-3 godine, a zatim je sve izbrisano.
To je bila velika nacionalna,
a i globalna Ponzi šema.
Zakonom o vlasništvu domova
Odbor Ministarstva financija je tražio regulaciju hipoteka.
Ali Alan Greenspan je to odbio.
Alan Greenspan je rekao: "Ja u to ne vjerujem".
Robert Gnaizda je 20 godina vodio Greenlining
odvjetničku grupu za zaštitu potrošača.
Redovito se sastajao sa Greenspanom.
Naveli smo mu primjer Countrywideovih
150 različitih podesivih hipotekarskih rata.
On je rekao: "I da ste doktorirali matematiku
ne biste ih mogli razumijeti
da razlučite koji je dobar za vas, a koji nije."
Mislili smo da će učiniti nešto,
ali kako se razgovor nastavljao
postalo je jasno da je zaglavio sa svojom ideologijom.
Sastali smo se opet s Greenspanom 2005.
Često smo se sastajali s njim dvaput godišnje; nikad manje od jedanput,
i nije se želio predomisliti.
Alan Greenspan je odbio razgovor za ovaj film.
U ovom čudesnom svijetu globalnih komunikacija
slobodno kretanje kapitala pomaže
u stvaranju najvećeg blagostanja u povijesti.
Nadzorni odbor za trgovinu obveznicama nije nadzirao banke tijekom "iluzije".
Kažete da je 146 ljudi otpušteno iz odjela u SEC-u?
Da. Mislim da se sustavno rezala ova agencija i njen utjecaj,
kroz smanjenje broja radnika.
Ovaj dio SEC-a je smanjen na jednog radnika?
Da ima tko ugasiti svijetlo na kraju radnog dana.
Investicijske banke su posuđivale
da kupe još hipoteka i rade više CDO-a.
Omjer posuđenog novca
i kapitala banke zove se iskoristivi omjer.
Što više posudi banka to je viši iskoristivi omjer.
2004. Henry Paulson, direktor Goldman Sachsa
je lobirao kod SEC-a da se oslabe granice iskoristivih omjera,
pa su banke mogle više posuđivati.
SEC je "nekako" odlučio dozvoliti bankama da riskiraju.
To je bila ludost, ne znam zašto su to učinili, ali jesu.
28. 04. 2004, SEC se sastao da bi razmotrio podizanje granica iskoristivih omjera.
Ovo su veliki igrači, to je točno.
Ali to znači ako što krene krivo, bit će to veliki nered.
Jasno je da se radi o najboljim financijskim institucijama.
Ove tvrtke vode derivative u Americi. Pričali smo što im je prihvatljivo.
Tvrtke misle da im broj odgovara.
Članovi odbora glasaju za usvajanje dopune?
Za. Za. -Onda je jednoglasno. I tako smo završili.
Stupanj iskoristivog omjera je postao zastrašujući.
Iskoristivi omjer je narastao do 33:1,
što znači da malecno smanjenje imovinske osnovice od 3%
može značiti insolventnost.
Postojala je još jedna tempirana bomba u financijskom sustavu.
AIG, najveća osiguravajuća tvrtka na svijetu je prodavala
derivative zvane "zamjena neizvršenog kredita", CDS.
Ulagači su ih koristili kao policu osiguranja za CDO-e.
Ulagač koji je kupio CDS je plaćao AIG-u 3-mjesečne premije.
Ako CDO propadne AIG mora ulagaču isplatiti gubitak.
Ali, ulagači su mogli kupiti CDS od AIG-a
i kladiti se protiv CDO-a koji nije njihov.
Kod osiguranja možete osigurati samo ono što je vaše.
Recimo, vi i ja imamo imetak. Ja imam kuću,
tu kuću mogu osigurati samo jednom.
S derivativima može bilo tko osigurati tu kuću.
Vi, netko drugi, 50 ljudi može osigurati moju kuću.
Što ako moja kuća izgori?
Broj gubitaka u sustavu je proporcionalno veći.
CDS (zamjena neizvršenog kredita) nije bila regulirana.
AIG nije morao ostavljati novac za pokriti moguće gubitke.
Umjesto toga AIG je dijelio ogromne gotovinske bonuse
čim bi ugovor bio potpisan.
Ako CDO paket ispadne loš, AIG je u problemima.
Ljudi su bili nagrađivani za velike rizike. U dobrim vremenima
to je značilo zaradu, a time i bonuse,
ali bi na kraju dovelo do stečaja.
To je izokrenut sustav nagrađivanja.
AIG-ovo odjeljenje u Londonu
je izdalo 500 milijardi dolara u CDS-ima.
Mnogi od njih su bili za CDO pakete iza kojih su stajale subprime hipoteke.
400 zaposlenih u AIG-u je zaradilo 3,5 milijardi dolara između 2000. i 2007.
Joseph Cassano, šef AIG FP, je zaradio 315 milijuna dolara.
Teško nam je uopće zamisliti scenarij
gdje bismo izgubili 1 dolar u bilo kojoj od ovih transakcija.
2007. revizori AIG-a su slali upozorenja.
Jedan od njih, Joseph St. Denis, je u znak protesta dao ostavku
jer ga je Cassano spriječio u pregledu AIG FP-ovog knjigovodstva.
Reći ću vam tko nije dobio bonus.
To je Saint Denis.
Gosp. St. Denis koji je pokušao upozoriti vas dvojicu
da ćete naletjeti na probleme.
Iz frustriracije je dao otkaz i on nije dobio bonus.
2005. Raghuram Rajan, tada glavni ekonomist MMF-a
je održao predavanje na Annual Jackson Hole simpoziju,
najelitnijoj bankarskoj konferenciji na svijetu.
Tko je bio u publici? -Mislim, najveći bankari svijeta.
Počevši od g. Greenspana,
Ben Bernanke,
Larry Summers je bio tamo,
Tim Geithner je bio tamo.
Naslov predavanja je glasio:
"Čini li financijski razvoj svijet rizičnijim?"
I zaključak je bio da ga čini.
Rajanova studija se fokusirala na poticajne strukture koje su proizvodile velike
novčane bonuse za kratkoročne zarade,
a bez kazni za kasnije gubitke.
Rajan je tvrdio da takvi poticaji potiču bankare na rizik
koji može uništiti njihove vlastite tvrtke
ili čak cijeli financijski sustav.
Katastrofalni krah
Lako je stvarati učinak s velikim rizikom.
Ali treba nadoknaditi rizično podesivu izvedbu.
I tu leži problem.
Rajan je pogodio u centar problema,
Rekao je:
"Vi tvrdite da ste našli način da stvorite veći profit uz manji rizik,
ja tvrdim da ste našli način da stvorite veći profit uz veći rizik".
To je velika razlika.
Summers je bio glasan.
Mislio je da sam ja kritizirao promjenu u svijetu financija
i bio je zabrinut o pravilima koja bi mogla zaustaviti cijelu stvar.
Dakle, optužio me da se bojim napretka.
Nije želio pravila koja bi ograničila financijski sektor.
Larry Summers je odbio razgovarati za ovaj film.
Zaradit ćete od 2 do 10 milijuna dolara godišnje
za riskiranje vaše firme.
Netko drugi će platiti, vi ne.
Biste li riskirali?
Većina ljudi na Wall Streetu je rekla: "Da, riskirat ću."
Hamptons Dva sata udaljen od New Yorka
Nikada nije bilo dovoljno.
Oni ne žele jednu kuću.
Žele pet kuća i skupi stan na Park Aveniji,
i žele imati vlastiti mlažnjak.
Mislite li da su visoki bonusi opravdani?
Bio bih oprezan, s izrazom "visoko".
Sve je relativno.
Imate kuću na Floridi vrijednu 14 milijuna dolara, vikendicu u Idahu.
Imate zbirku slika; neke vrijede milijune.
Richard Fuld se nikad nije pojavio na tržnom katu.
Tu su bili savjetnici za umjetnine.
Imao je privatno dizalo, želio je biti isključen.
Tehničari su programirali dizalo.
Njegov vozač bi nazvao da se dizalo spusti.
Bile su 2-3 sekunde kada je morao vidjeti ljude.
Dizalo ide ravno na 31. kat.
Lehman je imao nekoliko mlažnjaka? -Da.
Koliko? -6 zajedno sa 767-icom.
Imali su i helikopter.
Nije li to puno zrakoplova?
To su alfa ljudi, koji misle da znaju sve.
Bankarstvo je postalo natjecanje.
Moj je veći od tvoga i slično.
Sve redom muškarci koji su to vodili.
Poslovi od 15 milijardi dolara nisu dosta veliki, pa smo sklapali poslove od 100 mill.
Ovi ljudi vole riskirati, impulsivni su.
Jonathan Alpert, terapeut s klijentima na visokim položajima na Wall Streetu.
To je dio njihovog ponašanja i osobnosti,
ispoljava se i poslije radnog vremena.
Oni izlaze, idu u striptiz barove,
uživaju droge, puno zlouporabe kokaina, prostitutke.
Sam Zerka, vlasnik V.I.P. kluba
kaže da je 80% klijenata sa Wall Streeta.
Neuroznanstvenici su vršili pokuse u kojima su pojedince
snimali magnetskom rezonancom
dok bi oni igrali igre gdje je novac nagrada.
Primjećeno je da kada subjekt zaradi novac
stimulira se isti dio mozga kao i pri uzimanju kokaina.
Puno ljudi misli da se moraju tako ponašati,
da bi uspjeli i bili unaprijeđeni.
Prema članku sa stranice Bloomberg.com,
poslovna zabava iznosi 5% prihoda
New Yorškog mešetara. Tu su često prostitucija i droge.
2007. mešetar iz New Yorka je tužio svoju tvrtku
jer je bio prisiljen dovoditi prostitutke da bi zabavljale trgovce.
Ne mare kako njihovo ponašanje utječe na
društvo, na obitelj...
Njima nije teško biti s prostitutkom pa otići svojoj ženi.
Kristin Davis je vodila elitni krug prostitucije iz svojeg stana
koji se nalazio nekoliko ulica od tržišta vrijednosnicama u New Yorku.
Koliko klijenata je bilo?
Oko 10.000.
Cijene: od 1000 do 1600 dolara po satu. -O kojem se dijelu Wall Streeta radi?
Najviše rangirani, oko 40-50%.
Sve velike tvrtke s Wall Streeta? Goldman Sachs. -Lehman Brothers, da, svi.
Malo manje zaposlenika Morgan Stanleya,
najviše zaposlenika Goldmana.
Klijenti bi pitali mogu li dobiti Lamborghini i djevojku za 1 noć.
Trošili su novac tvrtke,
imala sam crne kartice raznih financijskih tvrtki.
Te usluge su bile upisane kao popravci računala...
Istraživanje trgovine, savjetovanje o radu tržišta.
Dala bi im da sami napišu svoju fakturu.
Mislite li da se ovako ponaša i rukovodstvo?
Apsolutno, da. Znam.
Ide do samog vrha.
Moj prijatelj koji radi u velikoj financijskoj firmi
mi je rekao: "Vrijeme je da naučiš što su subprime hipoteke."
Ugovorio je sastanak s mešetrima. Stručnjak koji je to radio ode
do svog računala i u 3 sekunde izvuče
obveznice Goldman Sachsa.
Bila je to katastrofa.
Korisnici kredita su posudili 99.3 % cijene kuće.
Što znači da nemaju kapital u kući.
Ako nešto krene po zlu, prestat će plaćati hipoteku.
Takav kredit se ne daje, zar ne?
Morate biti ludi.
Ali ipak, dali ste 8.000 takvih kredita.
Prema Goldman Sachsu i procjenjivačkim agencijama,
2/3 tih kredita je ocijenjeno AAA.
Znači, sigurne su kao vladine obveznice.
To je ludost!
Goldman Sachs je prodao 3.1 milijarde dolara
ovih "otrovnih" CDO paketa u prvoj polovici 2006.
Generalni direktor Goldmana je bio Henry Paulson,
najviše plaćen direktor na Wall Streetu.
Dobro jutro, dobro došli u Bijelu kuću.
Zadovoljstvo mi je imenovati Henryja Paulsona
za tajnika Ministarstva finacija.
On ima poslovno iskustvo, zna financijsko tržište,
cijene ga zbog iskrenosti i integriteta.
Mislili biste da će Paulsonu biti teško na oskudnoj vladinoj plaći,
ali posao tajnika MF mu je bio najbolji financijski potez u životu.
Paulson je morao prodati svoje dionice Goldmana, 485 milijuna dolara,
kad je počeo raditi u vladi.
Zbog zakona koji je donio prvi Predsjednik Bush,
nije trebao platiti porez,
pa je uštedio 50 milijuna dolara.
2007. Sloan je objavio članak o CDO paketima izdanim za Paulsonovog mandata.
Članak je tiskan u listopadu 2007.
već tada trećina hipoteka nije isplaćena,
sada još više.
Jedna od grupa koja je kupila bezvrijedne obveznice
je Mirovinski fond radnika Mississippija,
koji osigurava isplate za 80.000 umirovljenika.
Izgubili su milijune i sada tuže Goldman Sachs.
Prosječna godišnja otpremnina radnika Mississippija: 18.750 dolara
Prosječni godišnji bonus zaposlenika Goldmana: 600.000 dolara
Bonus Hanka Paulsona za 2005: 31.000.000 dolara
2006-te Goldman Sachs je učinio gore,
ne samo da su prodavali "otrovne" CDO pakete,
već su se i kladili protiv istih
a govorili klijentima da su to kvalitetne investicije.
Kupovinom CDS-a od AIG-a
Goldman se mogao kladiti protiv tuđih CDO paketa,
i biti plaćen kada bi CDO paketi ispali loši.
Pitao sam ih, zovete li svoje klijente
da im kažete da više ne volite te hipoteke,
da ih upozorite.
Nisu ništa rekli,
ali sam mogao čuti smijeh s druge strane linije.
Goldman Sachs je kupio 22 milijarde dolara u CDS-u od AIG-a.
Goldman Sachs je ubrzo shvatio da AIG može bankrotirati,
pa su potrošili 150 milijuna dolara
i tako se osigurali od kolapsa AIG-a.
2007. Goldman ide još dalje.
Počeli su prodavati CDO pakete napravljene tako
da što njihovi klijenti više izgube to Goldman Sachs više zaradi.
Direktori Goldman Sachsa su odbili razgovorati za ovaj film.
Ali su u travnju 2010. morali svjedočiti pred Kongresom.
600 milijuna dolara u Timberwolf obveznicama koje ste vi prodali...
Prije prodaje,
ovako je pričao vaš prodajni tim:
Taj Timberwolf je bio usrani posao!
To je mail koji mi je bio poslan krajem lipnja.
I vi zovete Timberwolf...
Prodavali ste dionice Timberwolfa i nakon toga.
Da, i nakon toga. -U redu.
Zatim, vaš mail, 01. 07. 2007. piše: "Prioritet ima Timberwolf."
Prioritet vam je prodati taj usrani posao!
Ako ste u sukobu interesa, morate li to reći klijentu?
Reći klijentu da ste u sukobu interesa? To pitam!
Pokušavam razumjeti...
Razumjeli ste, ali ne želite odgovoriti.
Mislite li da morate postupati u skladu s interesima vaših klijenata?
Senatore, ponovit ću,
naša je obveza pokazati klijentima cijene transakcija za koje pitaju.
Šta mislite o prodaji
obveznica koje vaši vlastiti zaposlenici smatraju sranjem?
Smeta li vas to? -Mislite hipotetski? -Ne. U praksi.
Onda ne bih... -Čuli smo danas.
Čuli smo: ovo je usran posao.
Nisam čuo ništa zbog čega bih mislio
da je nešto pošlo po zlu.
Zar nije sukob interesa kada prodate obveznicu,
a zatim se kladite protiv te iste obveznice?
A da to ne kažete klijentu kojem obveznicu prodajete?
U kontekstu tržišta to nije sukob interesa.
Kada ste čuli da vaši ljudi pišu: "Bože, kakav usran posao!"
Što kažete na to?
Nesrećom, to je stavljeno u e-mail.
I vrlo nesretno... Ja ne...
Mislim, žalosno je da to netko kaže, na bilo koji način.
Znate li postupaju li vaši konkurenti slično?
Da, većina i više nego mi.
Manager osiguravajućeg fonda John Paulson
je zaradio 12 milijardi dolara kladeći se protiv hipotekarskih tržišta.
Kada mu je ponestalo obveznica za klađenje,
John Paulson je radio s Goldman Sachsom i Deutsche Bankom na stvaranju novih.
Morgan Stanley je prodavao obveznice protiv kojih se kladio,
sada ih tuži zbog prijevare umirovljenički fond
zaposlenika Djevičanskih otoka.
Tužba tvrdi da je Morgan Stanley znao da su CDO paketi bezvrijedni.
Iako su bili ocjenjeni AAA,
Morgan Stanley se kladio da će propasti.
Za godinu dana Morgan Stanley je zaradio stotine milijuna dolara,
dok su ulagači izgubili gotovo sav novac.
Goldman Sachs, John Paulson i Morgan Stanley nisu jedini.
Fondovi Tricadia i Magnetar su zaradili milijarde...
kladeći se protiv CDO paketa koje su stvorili sa Merrill L, JP Morgan i Lehman B.
Ovi CDO paketi su prodavani kao "sigurna" investicija.
Pomislili biste, umirovljenički fondovi će reći: "Ovo su subprime, zašto ih kupujemo?"
Savjetnici iz Moody's i S&P su im rekli: To je AAA.
Nijedna od obveznica nije izdana bez odobrenja.
Tri procjenjivačke agencije Moody's, S&P i Fitch,
su zaradile milijarde dajući odlične ocjene rizičnim obveznicama.
Moody's, najveća procjenjivačka agencija je učetvorostručila profit u 2000-2007.
Moody's i S&P su plaćene na osnovu svojih procjena.
Što su više dali AAA ocijena,
to su više zaradili.
Zamislite, odete u New York Times, i kažete: ako pišete pozitivno platit ću vam 500.000 $,
ako ne, neću vam dati ništa.
Agencije su mogle reći: "Pooštrit ćemo standarde."
Odmah bi stao dotok finaciranja.
Broj AAA ocijena se od nekolicine povećao na tisuće.
Ocjenjivane su vrijednosti u stotinama milijardi dolara.
Godišnje. -Godišnje.
Svjedočio sam ispred obe kuće Kongresa o problemu s procjenjivačkim agencijama.
I oba puta su uskakali prvoklasni odvjetnici,
tvrdeći da kada se nešto ocijeni s AAA
to je samo mišljenje koje niste dužni uvažiti.
Ocjenjivanje S&P-a je samo naše mišljenje.
Naše mišljenje. To su, to su samo mišljenja.
Naše ocijene su tek naša procjena.
Nisu podjelili svoje mišljenje s nama.
Svi su odbili razgovor za ovaj film.
Ocijene se ne odnose na tržišnu vrijednost,
i povoljnost obveznice kao investicije.
DIO III: KRIZA
Puno ekonomista je reklo da će ovo postati veliki problem.
Neki su rekli da bi moglo doći do recesije.
Koji je najgori scenarij ako dođe
do pada cijena širom zemlje?
Tako nešto je malo vjerovatno.
Nikad nismo imali pad cijena nekretnina na nacionalnoj razini.
Ben Bernanke je postao direktor odbora federalnih razervi 2006,
što je godina vrhunca subprime kredita.
Usprkos upozorenjima, Bernanke i Odbor federalnih rezervi nisu reagirali.
Ben Bernanke je odbio razgovarati za ovaj film.
Gnaizda se sastao s Bernankeom i Odborom federalnih rezervi
tri puta nakon što je Bernanke preuzeo posao.
Samo na posljednjem sastanku
je rekao da problem postoji
i da ga vlada treba ispitati.
Kada je to bilo? Koje godine?
11. ožujka 2009. u Washingtonu.
Ove godine? -Da.
I prošle godine je bio sastanak, 2008? -Da.
Jedan od šest guvernera Odbora podređenih Bernankeu
je bio Frederic Mishkin, imenovao ga je Bush 2006.
Bili ste na sastancima Gnaizde i Odbora federalnih rezervi?
Da, bio sam u odboru koji,
je bio uključen u to, Odbor za zaštitu potrošača.
Govorio je, vrlo jasno, što se događa
i dao je Odboru
dokumentaciju o kreditima koji su tada rađeni.
Saslušali su ga ljubazno, i ništa nisu učinili.
Ja... Ne znam detalje oko...
Ja... Ja...
ne znam točno koje je informacije iznio.
Iskreno, ne mogu se sjetiti razgovora. Sigurno je bilo pitanja.
Ali je pitanje i koliko su ona uvjerljiva.
Zašto niste pokušali saznati? -Tim ljudi je radio na tome.
Ozbiljno? Jer da ste istražili, našli biste dosta.
Lako je reći da se nešto uvijek može naći.
Već 2004. godine
FBI je upozoravao na epidemiju hipotekarskih prevara.
Izvještavali su o napuhanim procjenama,
lažiranju kreditne dokumentacije
i drugim sumnjivim aktivnostima.
2005. glavni ekonomsit MMF-a, Raghuram Rajan,
je upozorio da novčani poticaji mogu dovesti do krize.
Nouriel Roubini je upozoravao 2006.
Članci Allana Sloana u Washington Postu 2007.
i upozorenja iz MMF-a.
Izjavio sam, i u ime institucije:
"Pred nama je ogromna kriza."
S kim ste razgovarali?
S Vladom, trezorom, Federalcima, svima.
U svibnju 2007. manager osiguravajućeg fonda, Bill Ackman,
je odaslao prezentaciju: "Tko će izvisiti?"
gdje opisuje kako će se iluzija rasplinuti.
2008., Charles Morris je objavio knjigu o nadolazećoj krizi.
LAK NOVAC, VELIKI KOCKARI I VELIKI KREDITINI KOLAPS
Ne znate što učiniti?
Možda sumnjate da su standardi preuzimanja rizika slabi,
ali je onda pitanje što učiniti?
Do 2008. hipotekarske ovrhe su doživjele ogroman skok,
sekuritacijski hranidbeni lanac je implodirao.
Zajmodavci više ne mogu prodavati kredite investicijskim bankama.
Mnogi zajmodavaci su propali.
Chuck Prince iz Citibanke je rekao:
"Moramo plesati dok muzika svira."
Muzika je već prestala kada je to rekao.
Tržište CDO paketima je doživjelo slom.
Investicijske banke su imale stotine milijardi dolara kredita,
CDO paketa i nekretnina koje nisu mogle prodati.
Na početku krize Bushova administracija
i federalne rezerve nisu znali što se zbiva.
Nisu shvaćali veličinu krize.
Kada ste o tome razmišljali prvi put,
ovo je opasno?
Dobro se sjećam,
G7 sastanak u veljači 2008.
Sjećam se rasprave s Hankom Paulsonom
sjećam se da sam rekla Hanku:
"Gledamo kako tsunami dolazi
a vi pitate koji kupaći kostim bismo mogli obući?"
Što je on odgovorio?
Stvari su pod kontrolom. Da, pratimo
ovu situaciju pažljivo,
pod kontrolom je.
Nastavit ćemo s rastom. Reći ću,
ako rastete, niste u recesiji, zar ne?
Mislim, svi to znamo.
Recesija je počela 4 mjeseca prije nego je Paulson ovo izjavio.
U ožujku 2008. investicijska banka Bear Stearns je ostala bez gotovine
i kupio ju je JP Morgan Chase za 2 dolara po dionici.
Ugovor je podržan s 30 milijardi dolara garancije
iz Federalnih Rezervi.
Tada je administracija mogla intervenirati.
I postaviti različite mjere koje bi smanjile količinu rizika u sustavu.
Informacije koje dobijam
je da ima još onih koji će pasti.
Znam da investicijske banke rade s
FED-om i SEC-om da ojačaju svoju likvidnost,
i svoj kapital.
Dobijam redovito izvještaje. Regulatori su vrlo oprezni.
7. rujna 2008.
Paulson je najavio da će država preuzeti Fannie Mae i Freddie Mac,
dva velika izdavača hipoteka na rubu kolapsa.
Ne mijenjamo stav o stambenom sektoru ili o snazi
drugih američkih financijskih institucija.
Dva dana kasnije, Lehman Brothers je objavio gubitke
od 3,2 milijarde dolara i cijena dionice se srušila.
Rasplet s Lehmanom i AIG-em u rujnu je
je ipak bio iznenađenje.
To je bilo nakon srpnja, i Fannie i Freddie.
Ali u rujnu je bilo važnih stvari
koje nitko nije znao.
Mislim da je to točno.
Bear Stearns je bio ocjenjen s AAA ocjenom samo mjesec dana prije bankrota?
Prije A2. -A2?
A2 još uvijek nije bankrot. -Ne.
To je dobra investicijska ocjena.
Lehman Brothers, A2, par dana do bankrota.
AIG, AA, par dana do spašavanja.
Fannie Mae i Freddie Mac AAA kad su ih spašavali.
Citigroup, Merril, svi su imali visoke ocjene.
Kako je to moguće?
Dobro pitanje. Odlično pitanje!
Administracija nije posjetila institucije i rekla:
"Ovo je ozbiljno, u kakvom ste stanju,
bez izmotavanja, kako stojite?"
To su regulatori trebali učiniti.
Njihov je posao znati slabosti
u ovim institucijama. Oni imaju odlično znanje
koje je postalo još bolje... detaljnije
s raspletom krize.
Oprostite, to očito nije istina.
Kako nije istina?
Jeste li u kolovozu 2008. znali
o kreditnim ocijenama za Lehman Brothers, Merrill Lyunch, AIG
i jeste li mislili da su ocijene točne?
Tada je bilo jasno
da su kreditne ocijene netočne i zato su bile smanjene.
Ne, nisu.
Bilo je smanjenja u smislu...
Zasigurno u cijeni dionica.
Ne, sve su dobile najmanje A2 svega par dana prije pada.
Ne znam dovoljno da mogu odgovoriti na vaše pitanje.
Guverner Fred Mishkin je podnio ostavku 31. kolovoza.
Izjavio je da se vraća predavanju na Columbia Poslovnoj Školi.
Zašto ste napustili federalne rezerve u kolovozu 2008?
Usred najgore financijske krize...
Morao sam izmjeniti udžbenike.
Federalni odbor je ostao s tri prazna od sedam mjesta
baš onda kada je bio najpotrebniji.
Siguran sam da je vaš udžbenik važan.
Ali u kolovozu 2008.
događale su se važnije stvari, zar ne?
Do petka, 12. rujna,
Lehman Brothers su ostali bez gotovine,
a investicijske banke su brzo tonule.
Stabilnost globalnog financijskog sustava je bila ugrožena.
Tog vikenda, Henry Paulson i Timothy Geithner,
predsjednik federalnih rezervi New Yorka
su sazvali hitan sastanak s direktorima najvećih banaka
s ciljem da spase Lehman.
Ali Lehman nije bio sam
Merrill Lynch, još jedna velika investicijska banka,
je bila na rubu propasti.
U nedjelju ju je preuzela Bank of America.
Jedina zainteresirana za kupovinu Lehmana je britanska banka Barclay's.
Ali britanski regulatori su zahtijevali financijske garancije američke vlade.
Paulson je to odbio.
Niti Lehman, niti federalna vlada nisu imali plan za slučaj bankrota.
Stečajni odvjetnik Lehmana: Svi smo uskočili u taksi i otišli u banku federalnih rezervi.
Željeli su da bankrot počne prije ponoći
14. rujna.
Naglasili smo da bi to bio užasan događaj.
Upotrebio sam riječ Armageddon.
I pitao znaju li posljedice svojeg prijedloga?
Učinak na tržište bi bio izvanredan.
Rekli ste to? -Da.
Samo su rekli da su razmotrili sve što smo rekli
i da ipak misle
da za smirivanje tržišta
Lehman mora bankrotirati.
Smirivanje tržišta? -Da.
Kada su vam prvi put rekli da će Lehman bankrotirati?
Nakon bankrota.
Nakon bankrota?
Dobro...
I... kako ste reagirali?
O moj Bože!
Paulson i Bernanke se nisu savjetovali s drugim vladama
i nisu razumjeli posljedice stranih zakona o bankrotu.
Po britanskom zakonu, Lehmanov ured u Londonu se morao odmah zatvoriti.
Sve transakcije su stale.
A bilo je tisuće i tisuće transakcija.
Osiguravajući fondovi koji su imali sredstva kod Lehmana
su otkrili preko noći da ne mogu povući svoje uloge.
Jedno čvorište je propalo.
To je utjecalo na cijeli sustav.
Najstariji novčani fond u državi
je otpisao oko 750 milijuna dolara kao nepovratna dugovanja
koja je izdao, sada u bankrotu, Lehman Brothers.
Krah Lehmana je izazvao krah na tržištu trgovačkih papira,
o kojem su mnoge firme ovisile za isplatu plaća radnicima.
Ovo zaustavlja poslovanje.
Ljudi su se pitali:
"U što možemo vjerovati?"
Istog tjedna, AIG je dugovao više od 13 milijardi dolara
vlasnicima CDS paketa
i nije imao novca.
AIG je bio još jedno čvorište. Kada bi AIG stao,
svi avioni bi prestali letjeti.
17. rujna AIG je preuzela vlada,
a slijedeći dan Paulson i Bernanke
su tražili od Kongresa 700 milijardi dolara za spašavanje banaka.
Upozoravali su da će inače doći do financijskog kolapsa.
Bilo je strašno, cijeli sustav se zaledio,
svaki dio financijskog i kreditnog sustava.
Nitko nije mogao pozajmiti novac.
Bio je to srčani udar financijskog sustava.
Igram sa kartama koje su mi podijeljene.
Suočavam se sa posljedicama ranije učinjenih stvari,
puno godina ranije.
Tajnik Paulson je objasnio sve razloge krize
a bilo ih je puno.
Tako da, ja... -Niste valjda ozbiljni?
Ozbiljno mislim. Što ste očekivali?
Na što niste dobili odgovor?
On je bio glavni zagovornik
zabrane reguliranja CDS-a
i pomicanja granice iskoristivog omjera investicijskih banaka.
Pa? -Je li to spomenuo?
Nikad nisam to čuo.
Možete isključiti kameru?
Henry Paulson je odbio razgovorati za ovaj film.
Kad je AIG spašen, vlasnici njegovih CDS paketa
od kojih je najpoznatiji Goldman Sachs
su bili isplaćeni sa 61 milijardom dolara sljedeći dan.
Paulson, Bernanke i Tim Geithner su natjerali AIG
da plate 100 centi na dolar, umjesto pregovaranja za nižu cijenu.
U konačnici, spašavanje AIG-a je porezne obveznike koštalo preko 150 milijardi dolara.
160 milijardi dolara je prošlo kroz AIG,
14 milijardi je otišlo Goldman Sachsu.
Paulsen i Geithner su natjerali AIG
da odustane od tužbe protiv Goldmana i drugih banaka zbog prijevare.
Nije li problem kada je osoba zadužena za suočavanje s krizom
bivši generalni direktor Goldman Sachsa,
netko tko je sudjelovao u izazivanju krize?
Može se reći da su financijska tržišta danas
vrlo složena.
4. listopada 2008. predsjednik Bush
potpisuje ugovor za spašavanje vrijedan 700 milijardi dolara.
Ali svjetske burze nastavljaju pad
zbog bojazni da je globalna recesija na pomolu.
Zakonodavstvo ne čini ništa da zaustavi otpuštanja i ovrhe.
Nezaposlenost u Americi i Europi ubrzo doseže 10%.
Recesija ubrzava i širi se globalno.
Doista sam se počeo bojati
jer nisam predvidio
da će svijet propasti brzo i istovremeno.
Do prosinca 2008. General Motors i Chrysler
su suočeni s bankrotom.
Pošto američki kupci smanjuju potrošnju,
kineski proizvođači imaju pad prodaje.
Više od 10 milijuna radnika u Kini gubi posao.
Uvijek, najsiromašniji plaćaju najviše.
Velika tvornica žarulja Provincija Guangdong, Kina
Ovdje možete zaraditi puno novaca,
70 do 80 dolara mjesečno.
Poljoprivrednik na selu ne može zaraditi toliko.
Radnici šalju svoja primanja kući...
...svojim obiteljima.
Kriza je počela u Americi,
ali svi znamo da će stići u Kinu.
Neke tvornice pokušavaju smanjiti broj radnika.
Neki ljudi će izgubiti posao.
Život će postati teži.
SINGAPUR
Imali smo rast od 20%.
Bila je to super godina.
I onda smo iznenada otišli u minus 9.
Izvoz je pao za 30%.
Pali smo s litice, bum!
Kada se kriza razvijala
nismo znali koliko će se proširiti
niti koliko će biti žestoka.
Nadali smo se da ćemo pronaći
riješenje,
zaštitu od oluje.
Ali to nije moguće.
Ovo je globalizirani svijet, ekonomije su povezane.
Doma smo!
Ovrhe u Americi su dosegle 6 milijuna početkom 2010.
Svaka ovrha nad kućom
utječe na one koji žive u blizini.
Kada se vrati na tržište
biti će prodana po nižoj cijeni,
neće biti dobro održavana.
Mislimo, još 9 milijuna ljudi će izgubiti domove.
Otišli smo vidjeti koje kuće su na prodaju.
Našli smo jednu. Rata je trebala biti 3.200 dolara.
Columba Ramos i njen suprug ne govore engleski.
Prevario ih je trgovac hipotekama...
...kojeg je plaćao predatorski zajmodavac.
Sve je bilo divno, kuća je bila lijepa,
rata kredita niska. Sve je bilo...
kao da smo dobili na lutriji.
Onda je došla prva rata.
Mjesečna rata hipoteke: 5.938,33 dolara
Jako mi je teško zbog mog muža...
...jer se ubija od posla, i imamo troje dijece.
"Grad šatora" Okrug Pinellas, Florida
Većina je završila ovdje zbog recesije.
Živjeli su dan za danom, od plaće do plaće.
Bez posla ne može se otplatiti kredit za kuću ili auto.
Bio sam vozač kamiona.
I onda su zatvorili sva radilišta i pilane.
Našao sam građevinski posao, ali i to su prekinuli. Teško je.
Puno je ljudi pogođeno.
Bit će još ovakvih kampova.
Sada nema posla.
DIO IV: ODGOVORNOST
Kada je firmi dobro išlo...
...i nama je...
...kada firmi nije išlo dobro,
nije ni nama.
Ljudi koji su uništili svoje tvrtke
i bacili svijet u krizu
su odšetali sa svojim bogatstvom.
Pet najviših direktora Lehman Brothersa
je zaradilo preko milijardu dolara između 2000. i 2007.
Kada je tvrtka bankrotirala
oni su zadržali sav novac.
Sustav je funkcionirao.
Nema smisla stvoriti kredit koji će propasti jer tada svi gubimo.
Korisnik kredita, zajednica i mi svi gubimo.
ANGELO MOZILO Generalni direktor, Countrywide
Mozilo je zaradio 470 milijuna dolara između 2003. i 2008.
Zaradio je 140 milijuna jer se riješio dionica Countrywidea
u 12 mjeseci prije kolapsa tvrtke.
Odbor je uvijek odgovoran za propast poslovanja,
jer odbor zapošljava i otpušta direktore,
i nadgleda važne odluke.
Problem sa odborima u Americi
je način biranja članova.
Odbore većinom, biraju direktori.
Odbor direktora i odbor za bonuse
su dva tijela u najboljoj poziciji
za određivanje veličine paketa plaćanja direktora.
Što mislite, kako rade u zadnjih 10 godina?
Pa...
Ja bih im dao 4.
4? -Da.
Ne jedinicu? -Ne jedinicu.
Stan O'Neal, direktor Merrill Lyncha
je dobio 90 milijuna dolara između 2006. i 2007.
Nakon što je uništio svoju tvrtku,
Odbor Merrill Lyncha je prihvatio njegovu ostavku
i dao mu 161 milijun dolara nadoknade za otkaz.
Umjesto da O'Neala otpuste, prihvaćaju njegov otkaz
i on dobija 151 milijun dolara.
To je odluka koju je taj odbor donio.
Kako biste to ocjenili?
Nisam siguran da bih to ocijenio sa 4.
O'Nealov nasljednik, John Thain,
je plaćen 87 milijuna dolara u 2007.
U prosincu 2008.
dva mjeseca nakon što su Merrill Lynch spasili porezni obveznici
njihov odbor je podijelio milijarde u bonusima.
U ožujku 2008.
AIG bilježi gubitke od 11 milijardi dolara.
Šef Joseph Cassano nije dobio otkaz.
Radi kao savjetnik za 1 milijun dolara mjesečno.
Želimo zadržati ključne igrače.
Važne radnike u AIG-u. Jer su stručnjaci.
Bio sam na vrlo zanimljivoj večeri,
koju je organizirao Hank Paulson prije godinu dana,
na kojoj su bili dužnosnici i
direktori najvećih američkih banaka.
Iznenadilo me što ta gospoda govore.
Da su svi bili pohlepni
i da snose dio odgovornosti.
I onda su rekli tajniku trezora
trebate nas više nadzirati jer smo pohlepni
i ne možemo to izbjeći.
Treba nam jača zakonska regulacija.
Razgovarao sam s mnogim bankarima
glede ovoga
i prvi put da čujem za ovo.
Da žele regulaciju bonusa.
To je bilo kada su se bojali.
Kada se našlo riješenje
onda su se predomislili.
Banke u Americi su veće, moćnije
i centraliziranije nego ikad prije.
Velike banke su preuzele mnoge manje banke.
JP Morgan je sad veća nego ranije.
JP Morgan je preuzela Bear Sterns i WaMu (Washington Mutual Bank).
Bank of America je preuzela Countrywide i Merrill Lynch.
Wells Fargo je preuzela Wachovia.
Nakon krize, financijska industrija
i lobi financijskih usluga
se odupiru reformi.
Financijski sektor zapošljava 3.000 lobista,
više od petorice na svakog člana Kongresa.
Mislite li da industrija financijskih usluga
ima preveliki politički utjecaj u Americi?
Ne, svaka osoba u
zemlji je predstavljena u Washingtonu.
I svi dijelovi američkog društva
imaju jednak i pošten pristup sustavu?
Da, jer svatko može ušetati na bilo koje saslušanje.
Istina, ali nemaju svi kapital za lobiranje koji vi imate.
Ne može svatko ulagati u politiku na razini vaše industrije.
Između 1998. i 2008.
financijska industrija je uložila 5 milijardi dolara
na lobiranje i doprinose kampanjama,
a od krize ulažu još više.
Financijska industrija vrši pritisak
i indirektno
što većina Amerikanaca ne zna.
Potkupljuju ekonomiste.
Deregulacija je imala intelektualnu podršku.
Jer su je ljudi zagovarali zbog vlastite koristi.
Ekonomska struka je bila izvor te iluzije.
Od 1980-tih akademski ekonomisti
su zagovarali deregulaciju,
i sudjelovali u oblikovanju politike američke vlade.
Malo ekonomista je upozoravalo na krizu.
Čak i nakon krize,
mnogi od njih su se protivili reformi.
Ljudi koji su predavali te stvari
su željeli puno zaraditi kao savjetnici.
Profesori poslovnih škola ne žive od fakultetske plaće.
Njima ide jako dobro.
U zadnjih 10 godina industrija financijskih usluga
je donirala oko 5 milijardi dolara političarima u Americi.
Puno novaca.
Ne smeta vas to?
Ne.
Martin Feldstein je profesor na Harvardu,
jedan od najuglednijih svjetskih ekonomista.
Kao savjetnik predsjednika Reagana
bio je arhitekt deregulacije.
Između 1988. i 2009.
sjedio je u odboru direktora AIG-a i odboru financijskih proizvoda AIG-a,
što mu je donosilo milijune dolara.
Kajete li se što ste bili u AIG-vim odborima?
Ne! Ne kajem se što sam bio u AIG-vim odborima.
Nimalo. -Apsolutno ne.
OK.
Žalite li zbog nekih odluka AIG-a?
Ne mogu vam ništa više reći o AIG-u.
Predavao sam na Northwestern, Harvard i Columbia.
Glenn Hubbard je dekan Columbia Business School
i bio je predsjedavajući u Odboru ekonomskih savjetnika
za vrijeme George W. Busha.
Mislite li da financijska industrija ima preveliku političku moć?
Ne mislim to.
Nemate taj dojam kada čujete kritike koje trpe u Washingtonu.
Mnogi akademici se tiho bogate
pomažući imidžu Wall Streeta u javnosti.
Analysis Group,
Charles River Associates,
Compass Lexecon,
i Law and Economics Consulting Group
upravljaju multimilijarderskom industrijom
koja unajmljuje akademske stručnjake.
Dva bankara koji su to koristili su Ralph Ciofi
i Matthew Tannin,
Manageri Bear Sterns fonda uhićeni zbog prijevare s obveznicama.
Unajmili su Analysis Groupu i oba su oslobođeni krivnje.
Glennu Hubbardu su platili 100.000 dolara
da bi svjedočio za njih.
Mislite li da ekonomija kao grana znanosti
ima problem sa sukobom interesa?
Na što mislite?
Mislite li da je veliki dio ekonomije
veliki broj ekonomista u sukobu interesa
koji bi mogao dovesti u pitanje...
Ne vjerujem.
Akademski ekonomisti
nisu bogati poslovni ljudi.
Hubbard zarađuje 250.000 dolara godišnje
kao član odbora u Met Lifeu,
a ranije je bio član odbora Capmarka,
kreditora hipoteka koji je bankrotirao 2009.
Savjetovao je Nomura Securities,
KKR Financial Corporation,
i mnoge druge financijske tvrtke.
Laura Tyson, koja je odbila razgovor za ovaj film,
je profesor na Berkeleyu.
Bila je predsjednik odbora ekonomskih savjetnika,
pa direktor nacionalnog ekonomskog vijeća
za Clintonove administracije.
Nakon posla u vladi, radi u odboru Morgan Stanleya
koji joj isplaćuje 350.000 dolara godišnje.
Ruth Simmons, rektor Brown Sveučilišta,
zarađuje više od 300.000 dolara godišnje
u odboru Goldman Sachsa.
Larry Summers, koji je bio tajnik trezora
i zalagao se za deregulaciju derivativa,
je postao rektor Harvarda 2001.
Na Harvardu je zarađivao milijune savjetujući osiguravajuće fondove
i još milijuna za predavanja,
većinom od investicijskih banaka.
Po njegovoj imovinskoj kartici
Summersova neto vrjednost je od 16,5 do 39,5 milijuna dolara.
Frederic Mishkin se vratio u Columbia Business School
nakon napuštanja federalnih rezervi.
Na njegovoj imovinskoj kartici
stoji da mu je neto vrijednost između 6 i 17 milijuna dolara.
2006. ste bili koautor studije islandskog financijskog sustava. -Da.
Island je napredna zemlja s odličnim institucijama,
malom stopom korupcije i vladavinom zakona.
Ekonomija se prilagodila financijskoj liberalizaciji,
bonitetna regulacija i nadzor su odlični.
Pogriješio sam. Pokazalo se da
bonitetna regulacija nije dobra na Islandu.
Zašto ste mislili da jesu?
Na osnovu podataka koje sam dobio.
Opće mišljenje je bilo
da je Island napredna zemlja.
Kako ste to istražili?
Pa, razgovarate s ljudima, vjerujete centralnoj banci,
koja je zakazala.
To je... Ovaj...
Zašto "imate vjere" u centralnu banku?
Zbog... podataka kojima raspolažete.
Koliko su vam platili? -To je javan podatak.
Frederic Mishkin je dobio 124.000 dolara od islandske gospodarske komore.
U vašem životopisu naslov
je promijenjen u "Financijska NEstabilnost Islanda"
Ne znam...
To je tiskarska greška.
Mislim da treba obznaniti kada se predmet analizira
postoji li financijski sukob interesa.
Ali, ne postoje pravila za tako nešto.
Ne mogu zamisliti da netko to ne učini.
Da ne navede u studiji.
Osoba bi trebala biti kažnjena u tom slučaju.
U vašoj studiji se ne navodi da ste za nju plaćeni
od strane islandske gospodarske komore. -Ne, ja...
Richarda Portesa uglednog ekonomista u UK
i profesora londonskog poslovnog fakulteta
je isto unajmila islandska gospodarska komora 2007.
da u studiji pohvali islandski financijski sektor.
Banke su vrlo likvidne.
Zaradile su na padu islandske krune.
Financije ovih banaka su osigurane za sljedeću godinu.
Ovo su dobro vođene banke. -Richarde, hvala lijepo.
Portesova studija ne navodi da je za nju platila islandska komora.
Traži li Harvard da se objavi sukob interesa kod pisanja publikacija?
Koliko ja znam, ne.
Moraju li vaši ljudi prijaviti naknade
od vanjskih radova? -Ne.
Nije li to problem? -Ne vidim zašto bi bio.
Martin Feldstein u odboru AIG-a,
Laura Tyson u odboru Morgan Stanleya,
Summers, 10 milijuna dolara godišnje kao savjetnik za financijske tvrtke. Nebitno?
Pa, da. Nebitno.
Napisali ste veliki broj članaka.
O različitim temama.
Nikad niste našli razloga za istražiti rizike
nereguliranih CDS paketa?
Nikad nisam.
Isto pitanje glede bonusa direktorima,
reguliranju korporativnog upravljanja,
i političkim doprinosima... -Molim?
Nemam ništa za reći o tim temama.
Gledam vaš životopis.
Čini se da je većina vaših honorarnih poslova;
posao savjetnika u financijskoj industriji. Zar ne?
Ne, koliko ja znam, moji klijenti nisu navedni u mom životopisu.
Tko su vaši klijenti?
Ne moram vam to reći.
Dobro.
Imate još minutu i razgovor je završen.
Savjetujete li tvrtke koje se bave financijskim uslugama?
Da.
Ne želim ulaziti u detalje.
I tvrtke koje se bave financijskim uslugama? -Možda.
Ne sjećate se?!
Ovo nije svjedočenje pod zakletvom.
Ljubazno sam pristao na razgovor, ali sam pogriješio.
Imate još tri minute. Hajde!
2004. na vrhuncu "iluzije"
Hubbard i Williamom C. Dudley su napisali studiju.
Dudley je bio glavni ekonomist Goldman Sachsa.
U studiji, Hubbard hvali derivative i lanac sekuritizacije.
Piše da su unaprijedili raspodijelu kapitala
i financijsku stabilnost.
Istakao je smanjenu nestabilnost ekonomije
i izjavio da su recesije postale rijeđe i slabije.
Kreditni derivati su štitili banke od gubitaka
i pomogli u raspodjeli rizika.
Doktor napiše članak u kojem tvrdi:
Za ovu bolest mora se prepisati ovaj lijek.
Pokaže se da 80 % njegovih
prihoda dolazi od proizvođača tog lijeka.
To vas ne smeta?
Mislim da treba objaviti...
Ovaj... Ovaj... Ovaj...
Mislim da postoji razlika između ovoga
i o čemu mi raspravljamo. Jer...
Rektori Harvarda i Columbie...
su odbili komentirati akademski sukob interesa.
Obojica su odbila razgovor za ovaj film.
Što to govori o ekonomiji kao grani znanosti?
Pa da nema kredibilitet.
Mislim da je to važan dio problema.
DIO V: GDJE SMO SAD
Sve veća moć financijskog sektora je dio šire promjene u Americi.
Od 1980-ih Amerika je postala
klasno društvo
i ekonomska dominacija je opala.
Tvrtke poput General Motorsa, Chryslera i U.S. Steela,
koje su nekada bile jezgra ekonomije, su loše vođene
i šepaju iza stranih konkurenata.
Zemlje poput Kine su otvorile svoje ekonomije,
a američke tvtke su selile posao van zemlje zbog ušteda.
Dugo su 660 milijuna ljudi u razvijenom svijetu bili odvojeni
od dodatne radne snage koja je postojala na planeti.
Sada, bambusova i željezna zavjesa su podignute
i imate u igri još 2.5 milijardi ljudi.
Otpušteni američki radnici se broje u desecima tisuća.
Naša proizvodna osnova je uništena u par godina.
Kada je proizvodnja opala, uzdigle su se druge industrije.
Amerika je vodeća u svijetu informacijske tehnologije
gdje je lako naći dobro plaćene poslove.
Ali za te poslove treba obrazovanje.
A za prosječne Amerikance, fakultet je sve više van dosega.
Privatne visoke škole poput Harvarda
imaju milijarde dolara.
Financiranje javnih škola se smanjuje, a školarine rastu.
Školarina kalifornijskih javnih fakulteta
je porasla sa 650 dolara za 1970-ih godina
na preko 10.000 dolara u 2010.
Hoće li Amerikanci pohađati fakultet ovisi
o tome imaju li za to novaca.
Porezna politika se promijenila u korist bogatih.
Kada sam postao predsjednik,
mislio sam da su porezi previsoki; i bili su.
Najveća promjena je snižavanje poreza
što je osmislio Glenn Hubbard,
koji je tada bio glavni Bushev ekonomski savjetnik.
Bushova administracija je smanjila poreze na investicijske dobitke,
dioničke dividende,
i uklonila porez na imovinu.
Imali smo opsežan plan koji je ostavio skoro 1,1 trilijuna dolara
u rukama radničkih obitelji, i malih poduzetnika.
Najveću korist od tih mjera
su imali najbogatijih 1% Amerikanaca.
To je kamen temeljac naše politike oporavka ekonomije.
Staležna razlika u Americi
je sada veća nego u bilo kojoj razvijenoj zemlji.
Američke obitelji su na promjene reagirale na dva načina:
prekovremeni rad i sve veća zaduživanja.
Kako srednja klasa tone
javlja se politička potreba da se odgovori
sa lakšim dobijanjem kredita.
Ne morate imati loš dom.
Kupac s niskim primanjima može imati lijepi dom kao i svi.
Obitelji su se zaduživale da bi financirale kupnju kuće,
automobila, zdravstvenu zaštitu i školovanje svoje djece.
90% ljudi sa dna su izgubili
tlo pod nogama između 1980. i 2007.
Sve je otišlo 1% najbogatijima.
Prvi put u povijesti,
prosječni Amerikanci su manje obrazovani
i imaju manje od svojih roditelja.
Era pohlepe i neodgovornosti na Wall Streetu
i u Washingtonu
nas je dovela u financijsku krizu na razini Velike Depresije.
Kada je kriza udarila netom prije izbora 2008.
Obama je naveo pohlepu Wall Streeta i neuspjeh regulatora
kao razloge za promjenu u Americi.
Manjak kontrole u Washingtonu i Wall Streetu je baš
ono što nas je uvalilo u nevolje.
Nakon preuzimanja Ureda, predsjednik Obama
je govorio o potrebi za promjenom.
Želimo regulaciju rizika... veće kapitalne zahtjeve...
Trebamo agenciju za zaštitu potrošača
Trebamo promijeniti Wall Street.
Ali kada su konačno donesene 2010.
financijske reforme su bile slabe
i glede procjenjivačkih agencija, lobiranja i bonusa
ništa značajno nije bilo ni predloženo.
Što se Obame i "regulacijske reforme"
tiče, moj je odgovor u jednoj riječi: Ha!
Tu je vrlo malo reforme.
Kako to? -To je vlada Wall Streeta.
Obama je izabrao Timothy Geithnera za tajnika trezora.
Geithner je bio predsjednik federalnih rezervi za vrijeme krize
Jedan od onih koji su odlučili Goldman Sachsu
dati 100 centi na dolar za njihovo klađenje protiv hipoteka.
Kad je Tim Geithner svjedočio
prilikom imenovanja za tajnika trezora
izjavio je: "Nikad nisam bio regulator."
To mi govori, on nije razumio posao predsjednika federalnih rezervi.
Timothy Geithner je odbio razgovor za ovaj film.
Novi predsjednik federalnih rezervi je William C. Dudley,
bivši glavni ekonomist Goldman Sachsa
čija je studija hvalila derivative.
Geithnerov načelnik Glavnog stožera je Mark Paterson,
bivši lobist Goldmana.
Jedan od savjetnika je Lewis Sachs
koji je nadzirao Tricadiu
tvrtku koja se kladila protiv obveznica koje je prodavala.
Za šefa Odbora za nadzor trgovanja vrjednosnicama
Obama je izabrao Garya Genslera bivšeg direktora Goldman Sachsa.
koji je bio protiv regulacije derivativa.
Za vođenje Odbora za obveznice i burzu
Obama je izabrao Mary Shapiro
bivšeg direktora FINRA-e,
samoregulacijskog tijela investitorsko-bankarske industrije.
Obamin načelnik Glavnog stožera, Rahm Emanuel
je zaradio 320.000 dolara u odboru Freddie Maca.
I Martin Feldstein i Laura Tyson
su članovi Obaminog odbora za ekonomski oporavak.
A Obamin glavni ekonomski savjetnik je Larry Summers.
Najviši ekonomski savjetnici
su ljudi koji su izgradili strukturu.
Kada je postalo jasno da će Summers i Geithner
biti glavni savjetnici
znao sam da je status quo.
Obamina administracija se opirala regulaciji bonusa
čak i kada su druge zemalje poduzele mjere.
Mislim da bi financijska industrija
trebala prvo služiti drugima, a ne sebi.
U rujnu 2009. godine,
Christine Lagarde i ministri financija Švedske,
Nizozemske, Luksemburga, Italije, Španjolske i Njemačke
su zatražili samit G20, sa SAD
s ciljem donošenja zakona o bonusima.
U srpnju 2010. europski parlament
je donio te zakone.
Obamina administracija nije odgovorila.
Njihovo stav je to je privremeno i sve će se normalizirati.
I zato ga opet imenujem predsjednikom federalnih rezervi.
Hvala ti puno Bene.
2009. Obama je opet postavio Bena Bernankea.
Niti jedan viši financijski direktor
nije krivično gonjen, čak niti uhićen.
Nijedan specijalni tužitelj nije postavljen,
nijedna financijska tvrtka
nije krivično gonjena
za prijevaru obveznicama ili za računovodstvenu prijevaru.
Obamina administracija nije zatražila povrat ijednog bonusa
datog financijskim direktorima za vrijeme "iluzije".
Razmotrio bih pravne korake protiv
šefova Countrywidea, kao što je Mozilo.
Pregledao bih Bear Stearns, Goldman Sachs,
Lehman Brothers i Merrill Lynch.
U svrhu krivičnog gonjenja. -Da.
Bilo bi teško pobijediti.
Ali je moguće
ako ima podređenih koji bi rekli istinu.
U industriji gdje se droga i prostitucija
i plaćanje prostitutki odvija na najvišoj razini
možete ljude natjerati na priču ako to zbilja želite.
Ponudili su mi nagodbu i ja sam je prihvatila.
Nije ih zanimala moja evidencija. ništa ih nije zanimalo.
Nije ih zanimala vaša evidencija? -Točno.
Vlada stav da se osobni poroci ne koriste kod Wall Street slučajeva.
Da tako dobijete iskaze.
Možda, nakon kataklizme kroz koju smo prošli,
ljudi promijene mišljenje.
Nisam taj koji je u poziciji suditi o tome.
Federalni tužitelji su bez problema
iskoristili osobne poroke Eliota Spitzera da bi ga prisilili na ostavku 2008.
Nisu tako poletni glede Wall Streeta.
Dolazite ovdje danas govoreći:
"Žao nam je, nismo to mislili,
neće se ponoviti, vjerujte nam."
Imam ljude u mojoj izbornoj jedinici
koji su opljačkali neke od vaših banaka
i oni govore isto što i vi!
Žao im je i nisu htjeli,
neće više nikad.
2009. nezaposlenost je najviša u 17 godina.
A Morgan Stanley je svojim ljudima isplatio preko 14 milijardi dolara,
Goldman Sachs je isplatio preko 16 milijardi dolara.
2010. bonusi su iznosili još više.
Zašto bi financijski inženjer bio plaćen 4 do 100 puta više nego pravi inženjer?
Pravi inženjer gradi mostove.
Financijski inženjer gradi snove,
a kad se ti snovi pretvore u noćnu moru
drugi ljudi plaćaju za to.
Desetljećima je američki financijski sustav bio stabilan i siguran,
ali onda je došlo do promjene.
Financijska industrija je okrenula leđa društvu,
korumpirala naš politički sistem i bacila svjetsku ekonomiju u krizu.
Uz ogromnu cijenu, izbjegli smo katastrofu i sad se oporavljamo.
Ali ljudi i institucije koji su izazvali krizu su još uvijek na vlasti
i to se treba promijeniti.
Govorit će nam da ih trebamo
i da je to što oni rade previše složeno da bi mi to mogli razumjeti.
Reći će nam da se neće ponoviti.
Potrošiti će milijarde u borbi protiv reforme.
Neće biti lako.
Ali za neke stvari se vrijedi boriti.