I begyndelsen af det 20'ende århundrede.
De endeløse ørkner på Den Arabiske Halvø er krigsskueplads for rivaliserende stammer.
Deres loyalitet skifter, som vinden blæser.
Først på www.NXTGN.org
Danske tekster: SUBLiME
Her er mine betingelser.
Jeg ønsker kun dit venskab.
Og mine sønner.
Som en gensidig forsikring.
- Så længe, de er under mit tag. - Kan jeg ikke føre krig mod dig.
Men sværdet skærer begge veje. Vi kan heller ikke føre krig mod jer.
Dine sønner vil blive vores forsikring om fred.
Jeg vil opdrage dem, som var de mine, med min søn Tarik og min datter Leyla.
Og Det Gule Bælte?
Vi burde le af os selv, at vi i det hele taget kunne finde på, at føre krig -
- på grund af dette stykke sand.
Fra nu af skal det være et stykke ingenmandsland imellem os.
Ingen kan gøre krav på det.
Så sandt som Gud er mit vidne, jeg er enig.
Så sandt som Gud er vores vidne.
Saleh. Glem aldrig, at du er min ældste søn.
Du skal arve min trone.
Forsvare vores hjems ære.
Auda!
Tårer er bare spild afvand.
Vær ikke urolig Herre, tiden vil hurtigt gå.
Man skulle tro, han havde vundet.
Gid alle vores fjender var som ham, oberst.
Byen Hobeika, Nesibs rige.
Det gør mig meget ondt, at skulle fortælle jer, -
- at jeres mor, prinsesse Zamira, -
- er død.
Hvilken hånd vil du have?
Leyla! Leyla!
Auda!
Der er I jo.
- Hvad laver I her? - Leyla sagde vor mødre er i himlen, -
- og passer på os.
Leyla!
Prinsesse, du er for gammel nu til at lege med drenge.
Kom med ind.
Leyla, min skat.
Kom.
Flere år senere.
De har brug for vand.
- Men de har en brønd. - KoIerabakterien lever i brønden.
Sker sådan noget i Paris?
Ville min kone være død i Paris?
- Nej, Deres majestæt. - Sker den slags i London?
Den sidste koleraepidemi i London, var vel for omkring 100 år siden.
Er det det, vi er? Hundrede år efter vesten?
Mere i retning af tusinde, -
- Deres majestæt.
Tarik, min søn, findes der en større forbandelse end at være en fattig konge?
Jeg kan intet dyrke.
Jeg kan intet fragte.
Jeg kan ikke handle med noget, for hvem ville komme til Hobeika?
I sandhed... at være araber er at være tjener ved hele verdens festmiddag.
Det kaldes for Allahs Hus. Kilometer efter kilometer af ingenting.
Hvad er det for en vej?
Det er nordvejen. Mod syd ligger Hobeika og stik nord Salmaah.
Min skønne!
Hvad stirrer du efter?
Jeg håber altid på en klar dag at kunne se Salmaah.
Det er for langt væk.
Saleh, der er ved at ske noget underligt. - Hvad?
Jeg er ved at glemme, hvordan far ser ud.
Sådan. Han ser sådan ud.
Væk fra antennen.
Tilbage! Kom ikke tættere på.
Okay alle sammen. Ryk tilbage.! Vær venlige at rykke tilbage.
- Hvorfor har du ikke budt på kaffe? - De er vantro.
Idiot. Jeg afgør, hvem der er vantro. Få ham væk.
Jeg beklager meget mine herrer.
Jeg er Nesib, Sultan af Hobeika.
Sam Thurkettle, Deres majestæt.
Er du kunstner, Hr. Thurkettle?
Nej, Hr. Jeg arbejder for et lille olieselskab der hedder Texan Oil.
Der er ingen olie her, Hr. Thurkettle. Kun sand, -
- solen og blæsten.
Halvdelen af året blæser den fra øst. Så er det vinter.
Den anden halvdel, fra syd. Det er sommer.
Det er jeg ikke enig i.
Dette er sort skifer.
Ja, det er der sandelig masser af heromkring.
Det er ofte tegn på, der er olie i undergrunden.
Lugt til det, Deres majestæt. Prøv en gang.
Hvad lugter det af?
Af olie.
Forstår De, skifer virker som en svamp, og det er ikke bare olie som sådan.
Snus en gang mere, Deres majestæt. Dufter det bittert eller sødt?
Faktisk ret sødt.
Præcis! Som sød råolie-, den bedste olie i verden -
- og De Hr., jeg tør vædde min sidste dollar på, at De, -
- sidder på en pæn stor portion.
Forbered Dem på at blive rig.
- Rig? - Virkelig rig.
De siger "virkelig Rig"... Hvor rig?
Deres majestæt...
En god oliekilde -
- kan producere 100 tusinde tønder olie om dagen, til en dollar tønden -
- 365 dage om året.
Så bliver jeg rigere end den engelske konge?
Den engelske konge, hvad har han? Grønne marker og hatten fuld af regn.
Hvem er det, Lindbergh?
Det er bare en fyr fra Texas. Han siger, han har fundet olie.
Hvor helt nøjagtig fandt du det, Hr. Thurkettle.
Hey Gianni, hvad var det lige, det der sted hed?
Det Gule Bælte, Deres majestæt.
Det Gule Bælte.
Fæstningen i Salmaah, Amars rige.
...og det er også sandt at en blind mand, som knæler for Gud, -
- er lykkeligere end den grådige som kan se.
Og som frankere -
- prøver at slukke tørsten med sand.
- "Prøver at slukke tørsten med sand." - Hvad betyder det?
Han siger det en mand siger, når han ved, nogen læser hans breve.
Men han ansporer dig, min magelige ven, til at træne.
Saleh lad være.
Hold nu, de koster mange penge.
- Kom i gang. - Giv mig den.
Kom nu, lillebroder.
Lillebroder, kom nu, kom nu.
Du er pinagtig langsom.
Han er så smuk, han er så mandig! Ibn Idris...
Prinsesse, de siger, han er din forlovede.
- Hvem sagde det? - Alle.
Vi får se.
kom alle sammen. Kom. Jeg elsker jer.
Gud være med dig, oberst.
Under forhandlingerne med Amar, så giv ham tilbuddet.
- Men af lutter velvilje. - Lad mig komme med.
Min far ville tvinge mig til at gå tilbage.
Men jeg skal bruge dig her Saleh.
- Hvorfor? For at flyve med min falk? - Rolig nu. Du er tids nok i Salmaah.
Og kom kun tilbage hvis du har en aftale.
Oberst... vent!
Oberst, fortæl min far, at jeg får træning nu.
Det skal jeg nok.
I Gud, den barmhjertiges navn...
Næste!
Hr. Minister.
- Hvor er saksen? - Den er væk, Amir.
- Tak, far, - Godt.
Auda!
Du går først.
Gå.
Nesibs Bibliotek.
Værsgo, Auda, jeg ved, du er meget glad for bøger, ikke sandt?
Hermed udnævner jeg dig til kongelig bibliotekar. Kom her.
Er han glad? Ja, han er glad, han er glad.
Godt, godt.
Og der er dit skrivebord.
Der, af sted.
Sæt dig ned derinde.
Mine herrer...
Det er sådan, vi afslutter dagen i Syden, med den gode, gamle Kentucky.
Skål! Det er verdens bedste væske.
Den er fyldig.
For ørkenens heldigste fyre!
Op med den, hurtigt.
De bandt tungt udstyr om deres ben -
- og smed dem i tanken, så de bogstaveligt... ja druknede i olie.
Vi mener, det var Al Talabyns eller Aniza stammen.
Jeg er endnu ikke hersker i noget land.
Jeg hersker over et miskmask af. stammefolk, dybt konservative mennesker.
Siger du, de ikke bryder sig om olien?
Det eneste stammerne har brugt olie til var til deres kameler, -
- som omslag, når de havde udslæt.
Men jeg vil gøre et stort nummer ud af, -
- at konsultere dem og putte lidt guld i deres lommer.
Og sikre os, at du og dine folk er i sikkerhed.
Det havde måske været bedre, -
- hvis Deres majestæt havde ventet med udnyttelsen af, "Det Gule Bælte".
Burde jeg vente -
- på den næste koleraepidemi? Den næste kvinde, -
- der dør under fødslen, som min kone gjorde?.
Vort folk har brug for den velstand, som olien medfører... Nu.
Udsendingene er vendt tilbage til Hobeika.
Auda, delegationen! Auda...
De er tilbage, vi skal hjem. Det håber jeg i det mindste, vi skal.
Se.
Kom nu!
De ser udmattede ud.
Jeg håber, de blev enige.
- Hvad sagde han? - Han gentog uge efter uge..
"Jeg gav mit ord og mine sønner til denne traktat, -
- som vi indgik i Guds åsyn."
I giver ingen grund til ikke protestere. - Men du sagde vel til ham, -
- at oliens velstand er en gave fra Allah?
- Han så vist helt modsat på det. - Sultanen ønsker, du skal vide at, -
- han betragter udnyttelsen af "Det Gule Bælte" , som et brud på traktaten.
Vil Amar have krig, så får han krig.
- Jeg går med far. Sig det ikke. - Lad os gå i krig.
Det er vores land!
Skal vi, mine herrer.
- Igen! Vi er lige kommet tilbage. - Vær ikke dovne! Det er tid at jage.
Han forhandler bare. Tilbyd ham mere endnu.
Det har jeg prøvet, men penge betyder intet for ham.
Er det sandt? Den har jeg aldrig hørt før.
Selvfølgelig tilbød du, at sende drengene hjem igen?
Selvfølgelig, som deres majestæt sagde.
Auda, min kære dreng, kom her. Det er urolige tider -
- men vi vil finde en vej gennem dem.
Hvor er din bror?
Jeg tror, han var noget skuffet.
Så han bare gik ud... For at få noget frisk luft.
Min skønne-... Flyv for mig.
Hun er så smuk.
Nej, Nej.
Prins Auda må have kendt til sin brors plan.
Han er tydeligvis medskyldig i denne afskyelige forbrydelse.
Du har altid været som en bror for mig, uanset hvad.
Det siges at en mand har tre opgaver at udføre i denne verden.
At plante et palmetræ, at grave en brønd. Og blive far til en søn.
Har du allerede opnået en af de tre?
Jeg skal tillade dig... med Allahs velsignelse.
Til at begynde med den letteste af de tre.
I stedet for at retsforfølge det sidste gidsel, Auda, bror til morderen Saleh -
- har Nesib, konge af Hobeika, leder af de Sydlige Stammer, -
- vist forbløffende mildhed, og har adopteret Auda, -
- ind i sin egen familie via ægteskabets hellige bånd til hans egen datter, Leyla.
Underskriv her.
Bare skriv under!
Jeg erklærer hermed den tidligere traktat mellem Amars Hus, -
- og Nesibs Hus, for ugyldig.
Lad os fremsige AI Fatihas ord.
Af sted!
Derovre!
Det er et udtryk for min påskønnelse.
De er lavet i et sted kaldet... Schweiz!
Kong Nesib...
Vær vis på, at alle Beni Sirris er stolte af at være sammen med dig, tak.
Beni Sirris er meget velkomne i vores hus.
Det er til dig. Jeg har et nøjagtig mage til.
Vi er nu brødre. Dig og mig er brødre. Glem det ikke.
Hvor længe er det siden?
- 11 år. - Du husker det.
Du var så eksotisk, -
- som en dreng fra en bog.
Vil du gerne se, hvordan jeg ser ud nu?
Du må jo gerne tage mit slør af.
Jeg klædte mig selv -
- som en beduin pige for dig.
Kan du ikke lide det?
Jeg havde aldrig drømt om, at du -
- ville blive så smuk.
Prinsesse, kan du ikke se at det er en fælde?
En fælde? Hvorledes?
Grunden til din far giftede os, er fordi jeg så ikke længere er et gidsel.
Så han ville være fri til at gå til kamp mod min far.
Det var ikke et bryllup, det var en krigserklæring.
Jeg kunne være gået til Salmaah.
Jeg skulle have gået. Som Nesibs udsending.
Hvem er bedre egnet end mig til at tale med min egen far?
Hvorfor har ingen tænkt på det?
Fordi de er blinde for mig.
Og hvis vi gifter os, -
- er der ikke plads til at manøvrere i.
Er vi ikke allerede gift?
Strengt taget, ikke endnu.
Det er kun politik, Prinsesse.
Alle disse år har jeg udspioneret dig gennem vinduet.
Når du gik ned på biblioteket, bøjet under vægten af dine bøger, -
- med et så klogt og alvorligt udseende.
Er det politik?
- Du var trolovet til Ibn Idris. - Nej! Nej!
Jeg blev ikke trolovet til nogen. Jeg gik til min far, og jeg valgte dig.
Mig...
- Men hvad med Saleh? - Saleh...
Han er en god bror til dig.
Men for mig er han en arabisk prins med en falk, som tilbeder fortiden.
Kom her. Min mor kiggede gennem dette vindue, -
- og hvad så hun?
En uforanderlig verden.
Men du, -
- du er klog og følsom.
Og det er godt, Prins Auda.
Se... Du er i haremmet.
Det er det eneste sted på jorden, -
- hvor vi får lov til, at lægge vores slør.
Assalamu Alaikum Ibn Idris.
Walaikum Salam.
- Jeg antager så, du ingen kugler har? - Nesib vil have ham i live.
Han sagde, at han betaler vores familier prisen i blod.
Lad os nu ikke komplicere tingene.
Vagterne du dræbte var mine fætre.
Du kan ikke skyde mig, Ibn Idris, jeg er en prins.
Nej. Du var en prins.
Saleh er død.
Hvad siger du?
Hun ville aldrig forlade ham. Aldrig.
- God morgen, far. - Min øjensten!
Har du det godt?
Om jeg har det godt?
Hvorfor er du ikke hos din mand?
Har han vanæret dig?
Er det ikke... snarere det bryllupsnatten handler om?
Nej. Han er den blideste af mænd.
Må jeg spørge dig om noget?
Er Saleh død?
Fader. Værsgo.
Har jeg nogensinde bedt om en tjeneste?
Konstant.
Nogle gange, tror jeg, det er grunden til Gud gav mig liv.
Hvad ønsker du?
Jeg har tænkt.
Vi har tænkt.
Det er en velsignelse for os, -
- at have en søn af to fædre i vores hus.
Skulle jeg, faderen som ikke ønsker andet end fred, -
- ikke sende sønnen til faderen, som er blændet af krig?
For at minde denne gudsfrygtende mand, -
- at i den hellige Koran, er ordet "fred," -
- skrevet dobbelt så mange gange, end ordet "krig."
Du er en udsending fra Hobeika, men endnu vigtigere...
Du er nu min søn.
Og Leylas ægtemand.
Jeg er ikke færdig.
Fortæl Amar, jeg ikke ønsker konflikter, men jeg heller ej flygter. Denne gang -
- er de bag mig. Du må gå.
Min datter spørger om lov at følge sin mand til porten.
Hun har aldrig kørt i bil før.
Husker du noget af dette, Prins?
Faktisk ikke.
Sultan. Din søn er her.
Saleh?
Faktisk er det Auda. Fader.
- Fred være med dig. - Auda, selvfølgelig.
Tilgiv mig. Der er gået for mange år.
- Det er femten år. - Så længe?
Du er en mand nu.
Hvor er Saleh?
Han er ikke længere i blandt os.
Hvorfor? Hvor er han?
Han har opnået Allahs nåde, fader.
Han dræbte hans vagter og blev selv dræbt.
- Dræbte vagterne? Hvorfor? - Han flygtede da delegationen kom hjem.
Du flygtede åbenbart ikke.
Jeg kommer her som en udsending.
- Hvis udsending? - Fredens udsending. Håber jeg.
Er det derfor , du kommer her med soldater fra Nesib?
- I en vantros bil? - Det var mest hensigtsmæssigt.
- Nesib rådet snakker på dine vegne. - Dine huse er nu forenet, Majestæt.
- Auda? - Jeg giftede mig med Leyla, fader.
Du giftede dig med Nesibs datter, mens de slagtede din bror?
- Lad mig forklare. - Det kommer du til.
Det gør du.
Men disse folk skal vende tilbage til Hobeika.
Min gæstfrihed gælder ikke for min søns mordere.
Tilgiv mig, prinsesse.
Det er okay.
Latifa.
Spil noget om kærlighed.
Tror du, du ville være blevet dræbt, hvis du havde afvist brylluppet?
Der er nogle som har fortalt Nesib, -
- at han havde haft friere hænder, uden mig.
I forhold til Takeyya princippet.
Giver det en muslim ret til at afvise, hvis hans liv er i fare.
Du er frikendt.
Du må befri en slave, hvis ikke det er muligt -
- skal du faste i tre dage, og tre gange, sige:
"Jeg skilles fra Leyla, Nesibs datter." Så bliver du fri for hende.
Tak for rådet, Deres Højhed.
Du siger, du kom som fredens udsending.
- Et dårligt ordvalg. - Sandelig.
Det er os, som er blevet krænket.
Men det er os, som har opretholdt freden.
Selv efter min hær blev fornyet, -
- og de råbte efter hævn holdt jeg dem tilbage.
- Hvorfor? - Fordi jeg lovede det.
- Det Gule Bælte tilhører ingen. - Men nu kan du reagere.
Denne krig tjener Guds sag!
- Må jeg sige noget? - Lad os høre min søn.
Min far opfordrede mig altid til at læse Koranen.
Så jeg er overrasket over, de svage troende mænd, samlet her.
Enstemmigt opfordrer til krig. Når den hellige bog forbyder det.
Sura 2 instruerer os i at beskytte os mod de vantro.
Nej, Sura 2 tillader at forsvare dig, -
- mod ikke-troende som søger destruktion, der er en forskel.
Præcis. Disse udlændige søger destruktion.
Hvordan? Har de truet jer?
Ikke-troende kan være en trussel mod muslimer.
Bliv ikke venner med nogen, som ikke er dit eget folk.
Olien er ugudeligt, da vi har brug for vantro at udvinde det.
Så I er alle mod olien?
Til hvilken nytte er olien? Så de kan køre i biler?
Hvilke køretøjer bruger arabere?
Kameler, selvfølgelig!
- Arabere bruger kameler. - Må jeg stille jer et spørgsmål?
Hvis Allah ikke ønskede araberne skulle have olien.
Hvorfor så lægge den i vores jord?
Hvis han ønskede araberne bruge den, havde han sagt det i Koranen.
- Han havde sagt det i Koranen! - Men han forbød det ikke i Koranen.
Han kan meget vel, have lagt olie i jorden, så det kan berige vores liv.
Det afgørende er de evige liv i det hinsidige.
Livet her på jord må ikke forbedres. Det er blot begrænset fornøjelse.
- Bare begrænset fornøjelse. - Og brillerne på næsen er ikke en synd?
- Beriger de ikke dit liv? - De tillader mig, at se ordene -
- i den hellige Koran endnu klarere.
Hør på mig. De er fjender af Apostlene. Hører I mig?
- Assalamu Alaikum. De er alene? - Ja, desværre.
Desværre beholdt Kong Amar sin søn.
Prins Auda blev hos sin far til yderligere samtale.
Ibn Idris, kan jeg stole på Deres støtte?
Husker du, hvordan du lærte mig at bede?
Jeg var ikke højere end dit sværd.
Sig mig, var det forkert af mig at komme her?
Det har været min skæbne, at kæmpe for at tjene til livets ophold, Herre.
Men sandheden er, at jeg aldrig har set nogen vinde ved det.
Kom ind.
Godaften, Doktor.
Jeg har det slet ikke godt.
Vil De være venlig, at beskrive Deres symptomer i detaljer?
Jeg har høj feber, -
- jeg har hjertebanken, og mit hoved føles som om, det skal eksplodere.
Vær venlig, at trække ærmet op.
- Jeg ved, hvad der plager Dem. - En cigaret?
- De har et tilfælde af Hypokondritis. - Det har jeg ikke.
Det er i Deres hoved, og ikke i kroppen. Men De kunne godt trænge til motion.
Doktor, jeg har virkeligt ondt.
Det er en somatisk. En manifestation i Deres turbulente sind.
Når og hvis De får ro i sindet, vil symptomerne forsvinde, -
- hvilket er bedst. For er det fysisk, kan jeg ikke ordinere Dem noget for det.
Det meste moderne medicin, er forbudt i Salmaah.
Er medicinen forbudt? Hvorfor?
Fordi det er importeret og derfor djævelens værk.
Det er i hvert fald det, de ærværdige teologer, som rådgiver sultanen, siger.
De har da mødt Dem, ikke?
De har overset en lille detalje, som Profeten selv har sagt.
"Man skal bruge medicinsk behandling," -
- "for Allah har ikke skabt sygdomme, for hvilke, der ikke findes en kur."
Lige bortset fra alderdom. Men de fylder sultanen med det, og han sluger det råt.
Og gamle mænds fordøjelse er ikke altid god. Held og lykke med din.
Vent, Doktor.
Hvad er dit navn?
Ali.
Ali Ibn Amar.
Sultanens mindst ønskede søn, -
- og hans foretrukne syndebuk.
- Er vi brødre? - Jeg kan se, at du stadig kan regne.
Ja, vi er brødre. Men af forskellige mødre. Min var bestemt den smukkeste.
Hvis du spørger vores far, vil han sige, at du er den eneste, der er tilbage.
Siden Saleh er død, op faret til Paradisets haver, omgivet af jomfruer -
- og jeg jo ikke tæller med, vil alt dette blive dit en dag.
- Brug nu ikke det hele på én gang. - Hvorfor tæller du ikke med?
Jeg tæller ikke med, da jeg har mine egne meninger.
De er ikke populære i Salmaah. Det er kun blind lydighed.
Hør, vær forsigtig med vores far. Han er den eneste politiker som foretrækker -
- et tomt skattekammer, frem for et fyldt. Det er underligt forførende.
Du talte godt for dig i aftes.
Jeg er uvant med, at høre den unge generations meninger.
Jeg slap dig og Saleh alt for tidligt. Kom og sid ned.
Fader, jeg må spørge dig om noget.
Nesib tilbød dig, at få både Saleh og mig hjem til dig igen.
Hvorfor tog du ikke imod det?
Jeg vil fortælle dig præcis hvorfor.
Da de tilbød mig 5% af overskuddet fra Det Gule Bælte, takkede jeg nej.
Da de nåede op på 32%, tilbød de, -
- hvordan var det nu..., at smide jer med i købet.
Da jeg vendte besejret hjem for femten år siden, og fortalte jeres mor, -
- at jeg måtte lade dig og Saleh blive tilbage, som gidsler, -
- blev hun som en fugl, -
- som ikke ville synge mere.
Hun gik ind i sit værelse, og vendte sig ind mod væggen, -
- og seks uger senere, var hun død.
I var uvurderlige for hende, og for mig.
At sætte en pris på jer, ville have skændet hendes minde.
For, ser du, min søn, -
- alt hvad du ser i dette rum,
- er vundet med enten blod eller kærlighed.
Aldrig penge. For alt, hvad der kan købes, -
- har ingen ægte værdi.
Fader, jeg kom for at advare dig. Nesib har en veltrænet hær, -
- og de befinder sig langs den nordlige vej, udstyret med moderne våben.
Han bliver rigere for hvert minut, og han har forenet de sydlige stammer.
Selv da Nesib var fattig, havde han råd til maskinpistoler.
Men ham, som stoler blindt på våben, er en meget dårlig soldat.
Hvad angår de sydlige stammer, -
- er det min erfaring, at de hellere vil tage til et bryllup, -
- end de vil vælge side i en krig.
Nu vi snakker om det, så plejede jeg, -
- at gøre sådan ved jer, da I var små. Husker du det?
Jeg plejede at sige, at jeg kunne se ind i jeres sjæl.
Så fortæl mig nu sandheden.
Vil du annullere brylluppet?
Nej.
Jeg elsker hende.
- Af hele mit hjerte. - Hør her.
Den største gave i en mands liv, er kærlighed.
Hassan!
Ja, Amir.
Tag til Hobeika. Sig til Nesib, at min søn har blødgjort mit hjerte.
For at fejre foreningen af vore familier, foreslår jeg et møde om en fredsaftale.
Men doktoren sagde...
Han er en bitter mand.
En spøgefugl.
Han påstod at være min bror.
Alle floder har bifloder.
I lyset af foreningen, er Hans Majestæt Amar villig til at tilgive -
- din ulovlige udnyttelse af Det Gule Bælte.
Han tilbyder at vende tilbage til de oprindelig vilkår, som du svor på.
At bæltet hverken tilhører familien Amar eller Nesib.
- Er du færdig? - Hans Majestæt tilføjer, -
- at når det vantro militær er væk, vil han gerne komme til brylluppet.
Det var en forglemmelse af format, ikke at invitere ham med.
Ja.
I var slåede.
Hassan Dakhil.
Dig og din herre.
Jeg skulle have gjort en ende på jer.
Tak, Deres Majestæt.
Hassan Dakhil.
Sæt dig ned.
Du er professionel.
Du har nok indset, at denne krig kun er tre ting for familien Amar:
Meningsløs.
Ondskabsfuld.
Og forgæves.
Du burde bygge en mur på din ejendom.
Som godtgørelse, får de begge et får.
De opsøgte også mig, dem fra Texas.
Med deres støvler, hatte og høje stemmer.
De talte kun om penge.
Men jeg sagde til dem: "Hvad skal jeg med penge?"
"Jeg er blevet velsignet."
"Til min elskede kone. Som du nok ved, har fader forpligtet sig til freden."
"Han er en vidunderlig mand, og jeg ser frem til at I mødes."
"Vi burde tilbringe et halvår i Salmaah, og et andet i Hobeika."
- Hvor er Hassan? - Han bliver i Hobeika på ubestemt tid.
"Af sundhedsmæssige årsager."
Han har købt ham.
Nesib har købt Hassan. Og dræbt Saleh.
En mand skal gå efter sandhed og mod.
Nu regeres verden af olie og penge.
Hvem er de, fader?
Jeg lufter mine fanger. Så får de lidt motion.
- Mænd, der får motion? - Det er min stråhær.
Jeg vil distrahere Nesib med den, og så angribe hans hjerte.
Du kender Nesib godt.
Hvad synes han om mig?
At du er en hæderlig mand, men hænger i fortiden.
En antikvitet.
Hvis min hær blev set i ørkenen, på vej over.
Ville han så tro på det?
Vil du sende dem ind i den ørken? De er chanceløse.
Hellere dø for en ædel sag, end at rådne op i fængslet.
- Ville han tro på det? - Ja.
Fordi han så tror, at du vil angribe Bæltet.
Fordi sådan tænker en antikvitet.
Vil han så fjerne mænd fra Nordvejen, for at styrke forsvaret af Bæltet?
- Sandsynligvis. - Præcis.
Og så kommer jeg ad nordvejen og indtager Hobieka.
Men kan du komme ad den vej, hvis du befinder dig i ørkenen?
- På vej tværs over? - Nej.
For det gør du.
- Gør hvad? - Krydser ørkenen.
Ikke krydse, men bliver set, for at trække Nesibs hær frem.
Jeg ville bede Hassan Dakhil om det, men du kan træde i hans sted.
Det her er absurd.
Jeg kom her for at bede om fred, ikke for at tage din generals plads.
Du har det i blodet. Du blev født som hersker.
Du er Salmaah næste sultan.
Den tolvte i rækken.
Vi har hersket over dette land i århundreder.
Inden da red vi med profeten.
Jeg har kun skudt en gang, og det kostede mig næsten skulderen.
Jeg læser bøger.
Og deri står, at det eneste jeg har i blodet er vand, protein og jern.
Ellers er der visheden om, at du vil tabe krigen, som du gjorde sidst.
Jeg har forvekslet dig med en anden.
Tak for dit besøg i Salmaah.
Du får en bedre konge og fader i Nesib.
Nu da vi er i krig, foreslår jeg, du vender hjem, så hurtigt som mulig.
Til Hobeikas rigdom. Og din kones arme.
Må Gud vise dig vej.
Fyld jeres maver! Dette er den sidste brønd.
Det her er det sidste vand, I vil se i 16 dage. Fyld jeres maver.
Fyld vand sækkene.
Fred være med dig, broder.
Og spedalskheden med dig, jeg sagde, du skulle tage det roligt.
- Hvad har du gang i? - Har du de kolde omslag med?
Ikke så mange, som du får brug for.
Jeg medbragte dog, hvis du skulle falde igen, en erstatning for dig.
Jeg tror ikke, der er nogen, der kan se forskel.
Så, hvad er den store plan, General?
Beklager, det kan jeg ikke fortælle dig, hvis du ikke er med os.
Hvordan kan jeg gå med jer, hvis jeg ikke kender planen?
Dr. Ali!
Sultanen vil gerne se dig efter bønnen.
Altid en fornøjelse at se deres højhed! Eller skulle jeg sige, far?
Hvorfor skal du altid gøre nar af alting?
Det er nemmere.
- Nemmere? - End at tale om ægte følelser.
Hvad er dine ægte følelser?
Jeg er ked af, at jeg ikke er ham, du ønsker jeg var.
Kom, sæt dig med.
Jeg har tænkt -
- hvis Gud ikke ville have medicin på denne jord, ville han ikke have -
- sat folk som dig, i verden.
Så måske, når du vender tilbage, skulle du tage dine planer med.
Mange tak, fader.
- Kan jeg stole på dig? - ja.
Pas på Auda.
Jeg troede, jeg ville hade ham.
Men det gør jeg ikke, det minder mig om en ung ugle.
Noget meget skarpt, bag ved al den blinken.
Dette klæde bærer sveden og blodet fra vores hus.
Overhovedet i vores familie, har båret sådan en,-
- siden tiden med Profeten.
Bær den med ære.
- Jeg vil gøre mit bedste. - Husk, du skal kun ses af Nesibs hær,-
- ikke angribe dem.
Jeg ved det.
Det skal du ikke bekymre dig om.
Kom.
Må Gud beskytte os alle.
Kan vi nå så langt?
Vi har vores egne biler med brændstof, deres majestæt. Vi kan nå det hele.
Det er da utænkeligt, han vil krydse ørkenen, ikke sandt?
- Nej, det kan ingen normal hær klare. - Det er en umulighed!
Jeg kender den del af landet godt.
Det vil knække selv den mest modige kriger.
Fordi en mand marcherer mod ørkenen, betyder det ikke, -
- han har planer om at krydse den.
Det har ikke regnet her, siden himmelen græd over Profetens død.
Det er Djævelens port, Amir. Indgangen til ørkenen.
Fader, et fly fløj over os, -
- måske så han os ikke. Vi fortsætter.
Hej -
- fortsæt!
Gør våbnene klar!
Tag sigte! Amir, bliv bag mig.
- Vi vil have vand! - Fyr.
- Tilbage! Skyd! - Skyd ikke! Tilbage! Tilbage!
- Klar til at skyde. - Vi vil have vand!
Det er ikke et urimeligt ønske, vel?
- Hvad er dette? - Vent.
Stille!
Jeg ved, hvad det er. Det er pansrede køretøjer.
Jeg rider hen til dem.
Gør det ikke, Amir. Kom tilbage!
Jeg er prins Auda.
Det er mig, Auda.
Hurtigt, til klitterne, følg med!
Vi er i sikkerhed i klitterne, følg mig.
Ned af skråningen!
Brug sandet! Kast det ind i skydeskåret.
Den er blokeret.
Skyd mod hjulene!
Bloker hjulene, brug jeres tøj.
Brug alt det I har!
Alt det I har, tag dem.
- Sejr. - Sejr.
- Vi fik dem. - Vi nedkæmpede dem, Amir.
Det tror jeg ikke.
Jeg tror, de har lugtet lunten.
De er på vej tilbage til Hobeika.
De vil flænse vores Sultan i stumper og stykker på Nordvejen.
Vil I have noget vand?
Kom! Se derovre.
Vi har jeres prins. Vi vil sælge ham.
- Vi ønsker ikke meget. Noget vand. - I har ikke skadet ham?
Skadet jeres lille prins. Hvorfor skulle vi gøre det?
Kom nærmere.
Vi er tæt nok.
Tag benzindunkene, hurtigt!
Hurtigt, benzindunkene!
- Hurtigt, skynd jer. Pas på. - Nu er terningerne i hvert fald kastet.
Der kommer der en mere!
- Det er altid de små ting. - Giv den til mig!
De kommer tættere på!
- Den nærmer sig. - Så kom den!
Amir! Hurtigt nu.
Amir, søg ly.
Amir, hurtigt!
Duk jer! Duk jer!
Ingen besked?
Gud velsigne vores døde helte.
Jeg vil have, at alle sadler op!
Hjælp os!
Hjælp!
Nu! Nu! Af sted!
Havet...
Du bliver nødt til at tage til havet.
- Udmat ikke dig selv. - Du vil finde vand i havet, -
- det er i havet.
Ja, selvfølgelig er det det. Det skal nok gå.
Jeg voksede op med ham.
Jeg er gift med hans søster.
Jeg er ked af det. Det er Guds vilje.
Gud hader, det vi gør ved hinanden i hans navn. Han hader det.
Vi burde tage af sted. Nu vil Nesib for alvor jage os.
Han har ret. Han vil bruge hans fly til at finde os.
Så det er krig?
Det er, hvad de skriver fortællinger om.
Ja..
Ved du, hvad det forfærdelige er? Det er, hvor god du er til det.
Send resten af hæren til Det Gule Bælte. Hvad der er tilbage af den.
Deres Majestæt, jeg er ikke sikker på, det er klogt.
Jeg har sendt mine pansrede biler, og mit bedste fly med min søn i.
Ingen af dem er vendt tilbage. fra det sted. Hvilke andre beviser skal du bruge?
Eller vil du hellere ind i ørkenen og lede efter Amar selv?
- Kom så. - Hvordan kan du vide det?
Fordi mine spioner så ham og hans far ride igennem Salmaah porte. Derfor.
Han valgte side. Han tjener under din brors morder.
- Men du dræbte Saleh. - Jeg dræbte ikke Saleh.
Han blev bare dræbt.
Det udskud til Auda forråder dig, som han forrådte mig.
En gang en Amar, altid en Amar.
Fortæl hende, hvad der står i Koranen.
Der står så meget om så meget forskelligt.
- Om skilsmisse, fjols! - Skilsmisse.
Allah ser ikke mildt på det.
Med undtagelse af, hvis manden agerer vederstyggeligt. Hvis han løber bort.
Slutter sig til en fremmed hær, og marcherer mod sin familie.
- Hvad så? - Så kan kvinden -
- annullere bryllupsløftet, hvis hun tre gange siger, jeg vil skilles.
Fra Auda, Søn af Amar! Kom herover.
Sig tre gange.
Jeg, Leyla, datter af Nesib vil skilles fra Auda, søn af Amar. Sig det.
- Jeg nægter. - Nægter du?
Hvis Auda marcherer med sin far, så har han intet andet valg.
Far, han er den fredeligste mand, man kan drømme om.
- Fredeligste? - Ja.
Han er ligesom sin far, faktisk så er han værre.
Fordi Amar er bare vanvittig.
Fint, fint. Bare gå imod mig.
Hvad er meningen også med at blive skilt fra et lig.
Et lig?
Hårde kriminelle. Det er, hvad min far kaldte jer.
Han sagde, I er farlige mænd.
Og han havde ret. I er farlige mænd.
Men dette er ikke jeres kamp. I er frie mænd.
- Hvad med vand? - Hvad angår vand, deler vi det, vi har.
- Hvor vil du tage hen? - Østpå?
- Til havet, ingen vil lede efter os der. - Jeg følger med dig.
Vi følger dig.
Hvis dette er guds hus, tror jeg ikke, han er hjemme.
Jeg er sikker på, kamelføreren har ret. Vi finder vand ved havet.
- Fra hvem? - Fiskere.
Handelsmænd. De er altid ved havet.
Bare en lille tår.
Havet.
Se. Havet.
Drik ikke havvandet!
Drik ikke vandet!
Drik ikke af havet!
Drik ikke havvandet.
Saltet vil gå i blodet og dræbe jer.
Drik ikke vandet.
Drik ikke. Det er salt, I vil dø.
Bare fugt munden, drik ikke.
Al GIoui, Talib. Gå langs kysten -
- og se, hvad du kan finde.
- Sådan. - Giv mig den.
Saltvand.
Ingenting.
Rejs jer op alle sammen. Vi tager af sted nu.
At komme til havet, -
- var et valg mellem en sikker død og en sandsynlig død.
Nu bliver den sandsynlige død til den sikre død.
Ser du, Deres Majestæt.
Snart vil vores tunger begynde at hæve -
- og du vil opføre dig underligt i et stykke tid, før vi...
Før søvnen.
Jeg ville dog ønske, vi kunne dø uden den underlige lyd.
Han sagde...
Kamelføreren sagde, vandet er i havet. Han sagde ikke ved, han sagde i havet.
Kilden.
Det er ferskvand!
Er du okay?
Vandposer!
Hent vandposerne.
- Hvad? - De fandt en kilde.
Nede i vandet. Dyk her.
Vand. Vi har vand!
Allah er stor.
Gør din mund våd. Langsomt.
Jeg vidste, kamelerne ville få deres hævn før eller siden.
De bærer ikke længere os. Vi bærer dem.
Det er Beni Sirri-stammen. Kendte for deres kameler.
Tyve. Kriminelle. Berygtede for slavehandel.
Han bærer den grønne turban. Det er Amar.
Det er ikke Amar. Det er Auda.
Advar Nesibs mænd. Sig, de skal skynde sig.
Velkommen.
- Tak, Sheik. - Velkommen, Prins Auda Ibn Amar.
Søn af "Bey Al Kursi Of Salmaah."
Du skal ikke nøjes med mit simple beduintelt.
Hvordan kan jeg sige nej til en søn af så store fædre?
Du må tage så mange kameler, du vil. Men på en betingelse.
Drik kaffe med os.
Der er en gud.
Ser du, Prins Auda, når de hører os kværne kaffen, kan alle dukke op.
Hej.
Hvis jeg husker korrekt, var du til vores bryllup.
Et minde fra en fantastisk dag, prins.
Kom her. Kom her.
Dumme ko!
Dumme ko.
Jeg kan se, Beni Sirri tugter dem, de elsker.
Hun er ikke en af os. Hun er Zamiri.
- Et plyndringsbytte? - Ja.
Zamiri kan ikke holde styr på deres kvinder. De rider som mænd. Uden slør.
Jeg vil gerne købe hende.
- Hun er ikke til salg. - Selvfølgelig ikke.
Min far, din konge, sagde altid, intet af værdi bliver nogensinde købt.
- Han har ret. - Vi kan handle.
Min mors ring. Hendes navn var Zamira.
Hun var Prinsesse af Zamiristammen. Hun red også uden slør.
Hun er ikke til salg, Auda søn af Zamira, som blev slave af Amar.
Du begår en fejl.
Du begik en fejl ved at forlade biblioteket i Hobeika.
Auda med de bløde hænder. Dette er mændenes spil.
Nesib har vandret fra horisont til horisont -
- med en kiste af guld til alle stammerne.
Vi kæmper alle indbyrdes om at blive den første -
- til at hugge dit hoved af og bringe det til Ibn Idris -
- som vi hører, skal ægte din kone.
- Sæt dig her hos mig. - Nej.
Alt af værdi er enten vundet ved kærlighed eller blod.
Hvordan vil du vinde med kærlighed eller blod, Auda med de bløde hænder.
Du er omringet.
Nej, det er du.
Halløjsa!
Hug mit hoved af.
Tag våbnene.
Nu hvor vi er ved det. Må jeg se dit ur?
Tak. Vi må drikke kaffe igen en anden dag.
Ned på knæ.
- Hvilken stamme er I fra? - Bani Khalid.
Sørg for, hun har følgeskab.
- Jeg er fra Janahid-stammen. - Jeg er en Rahmidiansk fange.
- Jeg er Junfizisk fange. - Fortæl jeres folk, jeg var gidsel -
- og sig, at det er slut med gidsler og slaver.
Jeg kender følelsen.
Det er sandt, hvad den gamle sagde.
Den eneste stamme, der ikke tog imod Nesibs guld er Zamiri.
Det eneste, jeg ved om guld, er, at prisen sjældent er stabil.
Lad mig føre dig til mit folk. Du får brug for dem.
De har taget alt.
Jeg sværger ved den almægtige Gud.
Jeg skal få min hævn over sønnen af den Zamiriske kælling.
Fortæl mig om min mor.
- Var hun som dig? - Nej.
Nej, hun var adelig. Hun kunne læse og skrive.
Måske kan Auda lære dig at læse og skrive.
Min bror bliver en stor fornyer.
Jeg bliver selvfølgelig sundhedsminister. Og undervisningsminister.
Måske flere.
Din far lovede, han ville stå sammen med os for evigt.
Efter han giftede sig med en Zamira. Men vi så ham aldrig siden.
Gode gamle far.
Se. De rider som mænd.
Tilbage!
Du dræbte emiren!
Hvad laver I? Vi er venner.
Vi befriede jeres folk.
Er I vanvittige?
Han trækker ikke vejret. Auda! Tilbage! Giv plads.
Tåber. I slog ham ihjel!
Jeg skød Amar, løgneren!
Du skød Auda, Ibn Amar.
Ibn Zamira!
Søn af Zamira?
Hvorfor er han klædt som Amar?
Min bror kan ikke være død.
Vores Emir er død! Vores Emir er død!
Kaptajn! Kaptajn!
Prins Auda er i Beni Sirris lejr derovre.
Auda!
Kan du høre mig?
Okay. Jeg var...
Det er bare en blodansamling.
Det skyldes læsion af kraniet og kan give alle symptomer på at være død.
Det er grunden til, at man i Vesten venter 36 timer med at begrave folk.
Auda, du heldige, I behøver ikke grave. Kom med vand til min broder.
Det siges, at en prins af Zamiris blod, skal genopstå fra de døde -
- under profetens banner. Den levende frelser, vores Auda er frelseren.
Giv ham plads. Giv ham plads.
Er du tørstig? Drik noget vand.
- Okay tilbage giv ham lidt plads. - Hvad siger de?
Ali, jeg er ikke frelseren. Fortæl dem sandheden.
- Det er vores hemmelighed. - Jeg er ikke frelseren.
I dækning, i dækning.
Skyd det, skyd det fly ned.
Ingen er kvæstede. Det er et mirakel! Ingen er sårede.
Så slemt er det heller ikke.
Overlad diagnosen til mig, tak.
Auda, kuglen gik igennem mig, kom ud af venstre skulder, knoglerne er knuste.
Men jeg tror, -
- problemet er, at den sprængte aorta. Jeg drukner i mit eget blod.
Lad være at tale, det er for meget for dig.
Ali, hører du...
Overgiv dig til Gud.
Vil du have, jeg skal kysse den fod, som knuser mig?
Jeg fryser sådan, hold om mig.
Jeg er bange for mørket.
Alle de jomfruer....
Når du er på den anden side af graven, -
- og englen spørger, hvem er din Gud, -
- hvad vil du så svare?
Allah.
Og når den spørger dig, -
- hvem er hans budbringer?
Sig det nu, sig det!
Muhammed.
Og når englen kommer og spørger: "Hvad er din tro?"
Hvad siger du så?
Islam.
Broder, min broder...
Lov mig, at du tit vil spille skak.
Prøv at se.
Vi kommer med heste til dig, en gave fra Anizas til emiren.
Velkommen.
Jeg ser, du giver ekstra rationer til heste og kameler.
Det betyder, vi skal kæmpe, ikke sandt?
Mændene fra Anizas stammer er her. De ønsker at slutte sig til os.
De kommer med heste og rifler.
- Hvor er de? - Derovre.
Amars mænd er overalt. Vi er lukket inde. De har omringet os.
Vi er fanget i en fælde.
- Vi er omringet. - Jeg ved det.
- Jeg så dem. - Har vi nogen muligheder?
Ja, vi har.
Du kan få, lige hvad du vil have.
Men,..
- skån Hobeika.
- Mine sønner er døde nu. - Det er Tarik også.
Det gør mig ondt at høre.
Hvad jeg ønsker er, at du skal holde aftalen, vi indgik for femten år siden.
- Er det det hele? - Det er det hele.
De sagde, du ikke kunne være der i ørkenen. Men jeg vidste, du var.
Men at du så vendte om og tog ad Nordvejen, fordi du vidste -
- jeg ville beskytte Det Gule Bælte, -
- det var... et mestertræk.
Men jeg var aldrig i ørkenen.
Nå, men der er nogen der.
Hvem er derude?
Der kommer nogle mænd.
- Hvem er I? - Vi er Bani Sadr.
Du gav mig mit elskede barn tilbage. Vores våben er dine våben.
- Ved du, hvor vi skal hen? - Vi følger dig til helvede og hjem igen.
I går væk derfra. Efterlad våbnene.
Jeg ønsker, hver eneste af dem lukket ned.
Nu.
Luk det ned!
Kom så!
I kommer ned derfra.
Ned.
Auda?
Gud være lovet.
Jeg troede, du var død.
Ingen søn kunne have gjort mere, end du gjorde.
Der gik et rygte om, at du red med nogle af de sydlige stammer.
Jeg rider ikke med nogle af dem.
Jeg rider med dem alle.
Frelseren! Frelser.
Lille svinehund.
Frelseren?
Han er bibliotekaren for himlens skyld.
Hvad er det, du vil?
- Jeg tager Det Gule Bælte. - Det kan du ikke.
Jeg har givet mit ord.
Det kunne du ikke give. Det Gule Bælte tilhører ikke dig.
Hvem tilhører det så, dig?
Det tilhører dem.
Og disse mænd, hvad skal du med dem?
Forme et nyt land?
De er ved din side i dag, men ingen ved, hvem de holder med i morgen.
- Men lige nu vil de dø or mig. - Og når det er slut, hvad så?
- Får du amerikanerne til at makke ret? - Ja, jeg gør.
- Jeg vil bygge hospitaler, skoler. - Nesib bygger skoler.
Nesib bygger hospitaler.
Det er de småting, de lader os gøre, som om vi blot var holdte kvinder.
De rejser aldrig. Der kommer flere og flere af dem -
- og de vil bygge tusindvis af den slags.
Fordi...
Deres tørst er så stor, at den aldrig kan slukkes.
Og selvom de skulle rejse -
- endelig -
- vil vi ikke længere være de samme.
Og nu, overgiver du din hær til mig.
Jeg plejede at bede dig og Saleh om noget.
At læse koranen.
Så ved du, at en søn må kun gå imod sin far af en eneste grund.
Hvad er grunden?
Hvis du bad mig lade være med at tro på Gud.
Beder jeg om det?
Auda, jeg svor, jeg ville dræbe dig.
Hævn.
- Hvem gjorde det? - Det gamle fjols fra Beni Sirri!
Auda, du er en god dreng.
En god dreng.
De angriber nu.
Indtag jeres positioner. Skyd.
Denne vej.
Tilbage til boretårnene.
Mod boretårnene.
Auda!
Dit afskum.
Hvor har du lært at slås? I biblioteket?
- Sådan kan du ikke møde prinsessen. - Du har ret.
Måske ses vi igen. I ørkenen.
Hvor Zamiri hersker. Og mænd og kvinder passer sammen.
Som vand og tørst.
Når de mødes -
- er de alt.
Alene er vi intet.
Magrouf!
Stands hende.
Er du sikker på det?
Vend ryggen til alle sammen. Vend ryggen til.
Vend jer bort fra kvinderne Se på bjergene.
- Drengen fra bogen, og med skæg. - Det er snart væk.
Nej, behold det.
Det klæder dig rigtig godt.
Jeg kan ikke give udtryk -
- for den sorg, jeg følte, ved vores fars bortgang.
Jeg skal fortælle dig noget.
Selvom vi har mistet et liv -
- tror jeg, et nyt er på vej.
Far venter.
- Han er bekymret for Hobeika. - Jeg vil personligt skyde den mand -
- der gør skade på denne by eller dens folk.
Og...
Min far?
Se hvem vi fandt i en mørk afkrog af Hobeika.
Jeg forrådte aldrig din far, Herre. Aldrig.
Det ved jeg godt, Hassan.
Slip ham fri.
Død over Nesib!
- Dræb Nesib! - Nesib, forræderen.
Dræb ham, eller han dræber os.
Jeg burde være kommet her oftere.
Du spillede glimrende.
Vi undervurderede dig alle sammen.
Indtil det var for sent.
Jeg lænede mig kraftigt op ad andre.
- En beskeden mand, er en mand... - Der ønsker flere komplimenter.
Jeg ville tilbyde dig -
- mit sværd, men lagde mærke til indgraveringen.
"Fra dine venner"-
- "hos Texan Oil".
Ja, det fjerner nok lidt af glansen.
- Tag plads. - Tak.
Jeg har givet tronen til Leyla.
Som din fars arving kan du slå de to riger sammen.
Hvad vil du gøre med Det Gule Bælte?
Skal vi følge din fars ønske?
Må min far hvile i fred sammen med Ali og Saleh.
Jeg har personligt intet imod fremmede.
Jeg tror, de kan vise os noget, og vi kan lære dem noget.
Og mig?
Hvad gør du ved mig?
Hvad ville du gøre?
Jeg ville dræbe mig.
Hurtigt.
Jeg har en bedre ide.
Ikke fængsel.
Jeg ville ikke kunne udholde fængsel.
Der var en ting, jeg lærte i ørkenen, og det var at hade spild.
Jeg sender dig til Houston -
- til bestyrelsen i Texan Oil, som vores repræsentant.
Jeg kender ingen bedre egnet til at varetage vores interesser.
De fortjener dig.
Gå nu.
Han er en kløgtig fyr.
- Tænk på alle de penge, vi kan tjene. - Millioner af dollars.
- Dollars eller Pund? Dollars! - Det er en rigtig god forretning.
Tak, tak mange tak.
Bed dem komme igen i morgen.
Han sparker så meget.
Han er ivrig efter at komme ud og hjælpe sin far.
Det haster slet ikke.
Bare bliv, hvor du er.