EN ORIGINAL DOKUMENTAR FRA NETFLIX
Uafhængighed!
Alle har ret til sin egen holdning, men ikke til sin egen sandhed.
Uafhængighed!
Catalonien, sejrrig
Bliver rigt og frodigt igen
Driver de folk væk
Som er så indbildske og så hovmodige
Slå med jeres segl!
Landets forsvarere
Slå med jeres segl!
Tiden er kommet, høstfolk
Tiden er kommet til at være på vagt!
Når det bliver juni igen
Hvæsser vi vores redskaber godt!
Slå med jeres segl!
Den grundlæggende garanti, som giver et system mening,
er borgernes ret til at bestemme, og det er ikke en forbrydelse.
...ulovligt, ureglementeret og det, vi har set i dag, er fuldstændig forrykt.
Med et flertal i parlamentet og et mindretal af stemmer, tramper I
på flertallets rettigheder, som repræsenteres af oppositionen.
SEPTEMBER 2017
Folkeafstemning om uafhængighed godkendes
Afstemningen, som de vil udføre på denne...
...forhastede, sjuskede og ulovlige måde,
SPANIENS STATSMINISTER
...afholdes ikke.
Jeg er spanier!
Den spanske regering sender 10.000 betjente for at forhindre afstemningen.
På dem, olé!
De sætter alt ind.
DEN 1. OKTOBER 2017 DAGEN FOR AFSTEMNINGEN OM UAFHÆNGIGHED
Ud!
Mordere!
Vi stemmer!
Det spanske politi slog voldsomt ned
på catalanere, der forsøgte at stemme.
Spaniens uropoliti rykkede ind,
da Cataloniens regionale politi nægtede at slå ned på vælgere i hele regionen.
Nogle betjente hev aggressivt folk væk fra valgstederne.
Andre affyrede gummikugler.
Under sammenstødene kom over 450 personer til skade ifølge det catalanske politi.
Det spanske politi lukkede 79 af de 2.300 valgsteder,
men catalanske betjente kaldte det "et brud på menneskerettighederne."
UROPOLITI TIL CATALONIEN
Dette er livebilleder fra Girona i Spanien,
hvor den catalanske præsident
forventes at stemme klokken 9.30.
Leve Catalonien!
Kujoner! I er nogle kujoner!
Vi opretter hermed den catalanske republik som en uafhængig og selvstændig stat
bundet af demokratiske og sociale love.
I dag har De handlet som et autoritært flertal.
Oppositionen har ikke måttet fremlægge forslag til ændringer,
og vi repræsenterer flere catalanere end de partier, der støtter denne lov.
DEMONSTRATION MOD UAFHÆNGIGHED I BARCELONA.
Jeg informerer hermed, at jeg i dag...
...har opløst den catalanske regering,
og at der den 21. december
vil blive afholdt valg i den selvstyrende region.
BRUXELLES
TIDLIGERE PRÆSIDENT AF CATALONIEN
KANDIDAT FOR JUNTS PER CATALUNYA
Husker du, den første gang vi kom hertil?
Hvor var det? Gent?
-Antwerpen. -Antwerpen, ja.
-Med Bart De Wever. -Ja.
Da vi ankom dertil...
-...spillede de "Els Segadors." -Ja.
-På pladsen i Antwerpen. -Der er smukt.
-Ja, klokketårnet. -Hele byrådet stod der.
Ja.
Imponerende.
Han er journalist og fra Girona.
Han var borgmester i byen,
han er en god mand,
som ikke har en stærk politisk overbevisning,
men det har han måske nu,
der ser sig selv som catalansk nationalist, en født separatist...
...og som befinder sig i en position på dette tidspunkt i historien,
der er helt usædvanlig.
Og som resultat føler han sig totalt forpligtet.
Han siger, han ikke leder et parti, men at han leder et land.
Meget modig, med stor nationalfølelse,
meget robust i sin modstand og meget udholden.
Efter et slag
kommer han igen og bliver endda endnu bedre. Han er i stand til...
...at lægge strategier.
Intet fornuftigt menneske...
JOURNALIST
...i et demokratisk land, som Spanien er,
ville have indledt processen for catalansk uafhængighed på samme måde som ham.
Catalonien bliver uafhængig, uden tvivl,
bare demokratiet opretholdes.
Den eneste måde, Spanien kan blokere for noget,
som er en logisk konsekvens af tingenes udvikling,
er ved enten at afbryde demokratiet...
...som man har forsøgt,
eller gøre det, landet aldrig har gjort...
...nemlig at indse, det ikke er fejt at indgå en aftale.
Det er ikke svagt.
I et demokrati indgår de stærkeste aftaler
og bliver enige,
og tvang hører ikke hjemme i det 21. århundrede.
DEN 10. JANUAR 2016
INDSÆTTELSE AF CARLES PUIGDEMONT SOM CATALONIENS PRÆSIDENT.
Puigdemont er fra en familie med rødder i carlist-bevægelsen,
som blev født, da der ikke fandtes separatister i Catalonien.
Han var en af de meget få.
En sand separatist.
Bare lige nogle få ord.
Jeg vil ikke snakke om politik. Bare takke alle,
der stemte for indsættelsen.
Han er en politiker, som er endt
i den catalanske regering ved et tilfælde.
Det var ikke, fordi han ønskede det.
Han fortalte mig, det var som at sidde i den elektriske stol.
Jeg har allerede sagt det til nogle af jer.
Jeg håber, jeg kan leve op til jeres håb og forventninger.
Tak. Længe leve det uafhængige Catalonien!
Enten er han et strategisk geni,
hvilket vi ser efter valget, eller...
...også er hans proces en kæmpe fiasko.
Der er et berømt citat, lidt som en karikatur, men det er ikke dårligt:
"Puigdemont er en venstreorienteret konservativ, der handler som en fra CUP."
-Kører vi direkte dertil? -Nej, til radioen.
Radioen, det er sandt.
OPPOSITIONSLEDER I CATALONIEN, KANDIDAT FOR CIUDADANOS
Folk har ikke stolet på politikerne i mange år, og med os
begyndte de igen.
De så en mening med at stemme igen,
og vi har et kæmpe ansvar for ikke at svigte dem.
Svigter vi dem, tror jeg, at mange
aldrig stoler på nogen igen.
Inés Arrimadas er et generationssymbol.
Hun er ikke plettet af en fortid med op- og nedture.
Hendes linje har været helt klar.
Hun er ikke tynget af de problemer,
især korruption, som har skadet de konservative, PP.
KANDIDAT FOR EN COMÚ PODEM
Mit indtryk er, at hun tydeligvis er dygtig.
Hun er på vej op i catalansk politik,
men vil nok også spille en vigtig rolle i spansk politik.
Hun overgår partiets leder, Albert Rivera.
Hun er bedre til det.
Ciudadanos er anklagemyndighedens og politiets parti,
arbejdsgivernes og IBEX 35's...
TIDLIGERE ORDFØRER I CUP
...regimet og statens kloakker.
Hun er blevet talsmand for de folk, der har følt sig udelukket,
folk, der har fået at vide,
at stemmer man ikke sådan og sådan, er man ikke catalaner.
Vores begejstring og baggrund for at vende denne proces,
for vi er dødtrætte af nationalismen. Den er ikke til at holde ud.
Vi håber, vi kan starte noget nyt, en ny æra, et fornuftigt projekt,
forslag, som kan gennemføres. Det er mit håb.
Håbet er større end frygten.
Jeg er Carles Puigdemont Præsident a la James Bond
Jeg skal redde processen I sidste øjeblik
Agent 972, jeg kører på en Girocleta-cykel
Næste mission Bryde med Spanien og redde Jorden
Jeg er City-Barbie, C som i catalaner
Nu skifter jeg sprog Så mine venner forstår mig
Den perfekte opposition Kan sige "Puigdemont"
Og jeg har opdaget Det rimer på "korruption"
Jeg står for fornuft Jeg står for loyalitet
Valget den 21. december har mange ejendommeligheder
og elementer, vi normalt ikke ser til et valg.
For det første er det et regionalt valg,
men det er udskrevet af statsminister Mariano Rajoy
der aktiverede artikel 155 og opløste parlamentet,
som normalt ville blive gjort af den catalanske præsident.
Det er det første, der springer en i øjnene, men desuden
er en af kandidaterne i eksil i Bruxelles.
Der har Puigdemont ventet i over en måned på en eventuel udlevering.
Han deltager i kampagnen derfra.
Junqueras kan heller ikke deltage,
da han er fængslet og sigtet for oprør.
Det catalanske parlament består af syv partier,
som er valgt af godt fem millioner catalanere med stemmeret.
Tre partier er separatister
og kom til magten i 2015
for første gang i det 40 år gamle demokrati.
Denne flertalsgruppe, som ikke har stemmeflertal,
ledes af Carles Puigdemont
og består af Junts per Catalunya, hans parti, det venstre-radikale CUP
og ERC ledet af Oriol Junqueras
og hans nummer to, Marta Rovira.
De fleste af disse ledere er sigtet for
at organisere den ulovlige afstemning.
Unionspartierne repræsenteres af
Ciudadanos, Inés Arrimadas' nye liberale parti,
Miguel Icetas catalanske socialdemokrati, PSC,
og det konservative PP ledet af Xavier Albiol,
et lille parti i Catalonien, men med regeringsmagten i Spanien.
Xavier Domènechs En Comú Podem er det syvende største parti
og er imod uafhængighed.
På den ene side med 67 mandater og 46 procent af stemmerne
står separatistpartierne.
På den anden med lige så mange stemmer,
men seks mandater færre, står konstitutionalisterne.
Og i midten Comuns, som kan få en afgørende rolle.
Barcelona er et af de mest moderne, avantgardistiske,
frie samfund, der findes i Europa.
Og jeg taler ikke bare om den fantastiske kultur,
nattelivet, madkulturen, men alt.
Der ånder en vis frihed i Barcelona.
Spanien er et velsignet land...
FORFATTER OG JOURNALIST
...et af de bedste steder at bo i menneskets historie.
Og pludselig slår politiet gamle damer i hovedet.
I Catalonien eksisterer der et "faktisk særpræg",
og det består af noget, alle kan forstå.
En del af catalanerne, og det er en ret stor del,
føler sig ikke som spaniere
eller kun lidt som spaniere
eller vil gerne glemme det.
Det er hverken godt eller skidt. Sådan er det bare.
Det kræver en politisk løsning.
Og der har ingen løsning været i de sidste 20-30 år i Spanien.
Opfattelsen i Catalonien er,
at man er ved at vende tilbage til en spansk centralmagt.
Når man har et sprog, man ikke vil opgive,
og man har en kultur, man ikke vil opgive,
er det klart, at man kan føle sig anderledes,
hvis nogen forsøger at få en til at opgive dem.
Spanien er et demokrati, og de har nydt fordel
af det demokratiske system,
hvor ideologier ikke forfølges.
Folk siger, det handler om demokrati,
men det handler om uafhængighed,
ikke demokrati.
DEN 4. DECEMBER 2017 VALGKAMPAGNENS FØRSTE DAG
Ingen billeder.
Seks separatistiske politikere forlader Estremera-fængslet.
Fire er stadig fængslet.
Følelsesmæssigt er det meget svært.
To ledere er fængslet
to regeringsmedlemmer,
fem regeringsmedlemmer i eksil, herunder præsidenten,
og alt det samtidig med dagligdagen.
-Længe leve Catalonien! -Visca!
Frihed!
Hej, hvordan går det?
Tak, alle sammen.
-Vi håber, vi er heldige. -Tusind tak.
TIDLIGERE CATALANSK MINISTER
Når jeg ser en gul sløjfe,
siger jeg tak. For det hjælper meget.
Farvel. Det værste er, man begynder at vænne sig.
Forleden spurgte jeg Josep: "Hvordan skriver man en WhatsApp?"
Jeg kunne ikke huske det.
En af de sværeste dage i mit liv
var nok den 1. november...
TIDLIGERE CATALANSK JUSTITSMINISTER
...inden jeg skulle i retten,
hvor jeg skulle forklare mine tre børn på seks, otte og 11 år,
at deres far skulle til Madrid,
fordi han skulle i retten,
og at han nok ikke kom hjem, fordi han ville blive fængslet.
DEMOKRATI!
På valgaftenen så man alle disse bannere
med separatistledernes ansigter,
som enten er fængslet eller i eksil af frygt for at blive fængslet...
Uanset resultatet må det underminere resultatets legitimitet.
Kampagnen finder sted i en situation, der ikke er normal,
og i et land, hvor folk er meget berørt følelsesmæssigt.
JUNTS PER CATALUNYA FØRSTE VALGMØDE
Hvis nogen spørger, hvad I lavede den aften, seks politikere blev løsladt,
kan I sige, I var i Barcelona i starten af kampagnen
og forberedte jer på Cataloniens frihed.
-Skal du tale i tre minutter? -Ja.
Det er perfekt.
Vi vil huske denne dag, hvor seks politikere blev løsladt.
Hvis nogen spørger, hvad I lavede...
Jeg beder jer om at fortsætte med at arbejde intenst i de kommende dage.
CIUDADANOS FØRSTE VALGMØDE
Tak, fordi I kom til denne start på valgkampagnen.
Vi har to uger til at skabe historie.
Jeg kom hertil for 20 år siden for at blive bedre til spansk.
Nu er jeg forelsket i en spanier, en catalaner.
Jeg har to vidunderlige børn.
Og det knuser mit hjerte.
For sådan var det ikke.
Det var det ikke. Jeg ved ikke, hvor det kom fra...
Historierne jeg hører om 1714...
Elleve gange i historien...
ØKONOM OG HISTORIKER
...har Catalonien ønsket sin uafhængighed.
Det begyndte med kompromiset i Caspe i 1412.
Catalonien blev oprettet som en politisk stat,
ligesom de fleste europæiske lande, i det 12-13. århundrede.
Den politiske stat forsvandt tydeligvis efter 1714
med Bourbon'erne på tronen.
Arvefølgekrigen, som ikke var en krig om løsrivelse, i 1714.
Den store manipulation har sine rødder i 1714.
Det var en situation, der kan beskrives
som en erobring og militær besættelse.
Catalonien oplevede som resultat et fremskridt som aldrig før.
Det siger historikerne også.
Catalonien er ofte blevet behandlet som en spansk koloni.
Vores sprog blev forbudt, de demokratiske institutioner ophævet.
Aldrig havde catalanerne levet bedre.
Det var en nedværdigende behandling. Vi blev behandlet som en koloni.
Der er to modpoler,
som er i konflikt med hinanden og ernærer hinanden.
Midt i det hele er vi mange, der føler os forældreløse og røvrendt,
for vi ved ikke, hvem vi skal stemme på,
eller hvordan vi skal reagere på hvert kapitel i denne lange historie.
Hvis man tvivler, bliver man stemplet som "ækvidistant".
JOURNALIST
"Du tager ingen risici."
Så holder man med fjenden,
og det siger begge sider.
At man holder med modparten.
Hvad skal det sige?
Man risikerer intet, fordi man tvivler.
Man prøver at forstå, hvad der foregår.
De forsøger at bolte en fast, så man ikke kan slippe fri.
Sådan er det ikke. Der er mange mellemveje.
For nogle år siden,
lige før jeg flyttede til Catalonien for 20 år siden,
havde jeg et møde med træneren for FC Barcelona,
en englænder ved navn Bobby Robson.
Han var overrasket over det enorme ansvar
som træner for FC Barcelona.
Han sagde til mig: "Som træner for FC Barcelona
er jeg den catalanske hærs general."
Den catalanske uafhængighedsfølelse
begyndte rigtigt at vokse mellem 2010-2012.
På det tidspunkt var José Mourinho træner for Real Madrid.
Han tændte med vilje op under fjendskabet
som et instrument i sit forsøg på at slå
Pep Guardiolas FC Barcelona.
Da Mourinho stak fingeren i stakkels Titos øje...
Ved du, hvem Tito er?
Han stak fingeren i... Han var ondskaben i person!
Den konstante spænding mellem Madrid og Barcelona,
både i politik og andre ting, men meget tydeligt i fodbold,
begyndte at påvirke samfundet mentalt
og påvirke det med den politiske spænding,
det konstante nag,
offerrollen, fordi der altid er nogen, der truer en,
men som reflekteres på en latterlig eller enfoldig måde i fodbold.
Man har fået den opfattelse...
TIDLIGERE CATALANSK UDENRIGSMINISTER
...mange steder, at problemet er, at Catalonien hader Spanien.
Mange spørger os: "Hvorfor hader I os?"
Det får en til at tænke,
for hvis der er noget, der ikke eksisterer...
...noget, der ikke er,
-så er det had. -Nej.
Hverken overfor Spanien eller spanierne.
Spørgsmålet er, hvor folk får idéen fra?
Hej. Hvordan går det?
Godt. Jeg talte med sekretæren.
Det gik godt i Tarragona.
-Skam jer over de fængslede politikere! -Pas på, du ikke falder!
Det bliver træls.
PP'S KANDIDAT I CATALONIEN
Alt det, der tilsyneladende er spanske synspunkter,
fordømmes i Catalonien som noget lyssky og marginaliseres endda.
Det ser vi meget i medierne, f.eks. det offentlige catalanske tv,
at alle, der ikke opfattes som en "god catalaner", forsvinder.
Vi hører visse udtalelser,
f.eks. den tidligere parlamentsformand,
der siger til Inés Arrimadas, fordi hun har en anden holdning:
"Tag hjem til Cádiz."
Det udtryk for kulturel overlegenhed har givet bagslag.
De glemmer, at det spanske demokrati
har gjort resten af Spanien til et iland.
De tror, det er en ørken,
at folk i resten af Spanien er dummere...
De har levet i den boble.
Der er helt klart en tendens, som kan være farlig,
og det er følelsen af at være udstødt, følelsen af, at "jeg er bedre end dig."
Det samme gælder Spanien, det, man kalder "catalanofobi".
Den eksisterer.
Det er generelt.
Ikke kun for fascister, højre og venstre.
Det er noget historisk, der gnaver.
Spanien er et tematisk diktatur.
I dag er Spanien et diktatur for de catalanske separatister.
Der er en tolerance i den spanske befolkning
og næsten blandt alle spanske politikere,
som ønsker, det fortsætter. De lukker øjnene.
Hvis jeg tænker tilbage på min barndom,
hvor jeg ikke rigtigt forstod tingene,
gik det op for mig...
...at noget ikke fungerede. Det at være catalaner...
...i spanske øjne.
Man hørte f.eks.: "Han er catalaner, men han er sympatisk,"
eller: "Han er catalaner, men ikke aktiv."
For to-tre år siden
havde Spanien en undervisningsminister,
der sagde, at regeringens mål var at gøre de catalanske elever mere spanske.
Vi vil gerne gøre de catalanske elever mere spanske,
så de føler sig lige så stolte spaniere som catalanere.
De ser det som en trussel
mod en bestemt opfattelse af, hvad det vil sige at være spanier.
Vi taler forskellige sprog.
Endda holdningen: "De er i virkeligheden franskmænd.
Baskerne er de ældste spaniere,
men catalanerne er franskmænd."
I Aragón drøfter man et af de officielle sprog, catalansk,
og se PP's diskrete holdning om emnet. Hør med.
Undskyld, kan De fortælle mig, hvor Plaza del Pilar er?
-Drej til højre og så lige ud. -Undskyld, hvad siger De?
Du synes nok heller ikke, det er normalt. Nej til påbuddet om catalansk!
Nej til PSOE's lov.
Partido Popular.
Godt. Der var en, der sagde: "Det er vanvittigt."
Vi forklarer det for dem, der ikke forstår catalansk.
-Hør godt efter, ikke? -Lad os se.
"Drej til højre og så lige ud" betyder, "drej til højre og lige ud."
-Det kan ikke passe... -Jo.
PP og Ciudadanos f.eks. har en politisk interesse i
at sige, at vi indoktrinerer og lærer de catalanske skolebørn at hade,
så de kan retfærdiggøre parlamentets indgreb i de catalanske skoler.
Vi vil have, at forældrenes ret
til at vælge undervisningssproget
garanteres iht. forfatningsdomstolens og højesterets afgørelser.
De tilsidesætter forældrenes ret til at vælge
sproget i deres børns skoler
trods to officielle sprog.
Det ville glæde mig,
hvis spanierne følte, at catalansk også var deres sprog.
At kalde undervisningen på catalansk indoktrinering...
POLITOLOG
...viser, hvordan de tænker.
Det vil så også sige, at hvis vi underviser på spansk,
er det også indoktrinering
i en anden retning.
Vi vil have lov til at gøre, hvad der passer os
og tale det sprog, vi har lyst til.
Det værste er reglerne.
Sproget bruges som et manipulerende, politisk instrument.
Undervisning på catalansk betyder ikke indoktrinering,
men snarere at man lærer alle et sprog i Catalonien,
så alle er tosprogede, når de er færdige med skolen.
Jeg har set dem, og jeg har talt med andre forældre,
som har modtaget information i rygsækkene...
...der har med uafhængighed at gøre.
Jeg forklarede det til min datter en dag, hvor jeg sagde til hende:
"Folk siger, at skolerne
indoktrinerer jer til at tro, at Spanien stjæler fra jer."
Hun spurgte: "På hvilken?"
Jeg sagde: "På din." Hun sagde: "Min?
Sikke noget sludder."
Problemet er dårlig forvaltning
fra statsinstitutionernes og regeringspartiernes side,
især Partido Popular.
BARCELONAS BORGMESTER
Desværre også fra den catalanske regerings side.
Den dårlige forvaltning har ført til denne situation,
som politisk er meget polariseret
og ser ud til at dele landet i to.
Det er det første, vi må lægge bag os,
for det repræsenterer ikke Catalonien.
Familier er gået i stykker pga. det her.
Ikke alle familier, men de findes.
Venskaber er også gået i opløsning.
Personligt, og jeg har kun været i politik i nogle få måneder
og præsident i en måned nu,
er jeg blevet udsat for en heksejagt, så vidt jeg kan se,
som har påvirket mig, min kone, mine døtre og alle.
Jeg har følt mig hadet af folk.
Jeg er blevet stigmatiseret, beskyldt for ting, der ikke passer.
Alt det her gør mig frygtelig trist.
At se, hvordan det catalanske samfund er blevet splittet, delt.
Det vil tage lang tid at komme over det.
Et par gange i radioen er jeg begyndt at græde, fordi...
Jeg kan ikke lade være.
Når jeg taler om det,
får jeg en klump i halsen, for problemet fandtes ikke.
En masse ting er blevet blandet ind i det,
og det har sat gang i mange følelser.
Giftige og skadelige følelser,
som vil mærke os i lang tid.
Det catalanske samfund er splittet.
En splittelse i Catalonien, som berører sociale klasser,
og en splittelse mellem land og by.
Splittelsen involverer et par ting.
I en tid som vores med globalisering
er der folk, der føler sig fortabt eller nærmere svigtet.
I dette absurde, uretfærdige og foruroligende 21. århundrede
skal der bygges demokratiske fristeder.
De har lidt mistet deres identitet i denne verden,
og de søger måder at finde sig selv på.
Krisen, vi har haft, og som har ramt Spanien meget hårdt,
har knækket folks tillid til systemet alvorligt.
EUROPAS FREMTID
-Hej. Hvordan går det? -Hej, tusind tak, fordi du kom.
-Det er en ære. -Hvordan går det med stemmen?
Ikke for godt.
-Jeg hilste på folk udenfor. -Der var folk derude.
-Hvordan går det? Hej, Maria. -Hej.
...interviewene...
...meget spændt, og folk er overbeviste om, at vi vinder.
Jeg tror, de er gået for langt
og har vækket flertallet i Catalonien.
Mandaterne er ikke på spil, men folks fremtid.
PRÆSIDENT FOR CIUDADANOS
Kampagnen er mere følelsesbetonet. Folk spørger ikke om politik,
men om vi stopper det her.
-Mario, dejligt at møde dig. -Manuel, en fornøjelse.
-Hvordan går det? -Går det godt?
-Godt at se dig. -Hvordan går det?
-Tak, fordi du er her igen. -Det var så lidt.
Et klart nederlag for uafhængighedspartierne er afgørende.
-Meget vigtigt for Spanien og Europa. -Ja.
Det vigtigste er, at forfatningspartierne samarbejder.
Det er det vigtigste, og hvis vi desuden bliver det største parti,
-en samlet forfatningsgruppe... -Folket står bag jer,
så de andre partier vil støtte jer.
-Ja, for ellers... -De er pressede...
De kan ikke forklare det,
-for mandaterne sammenlagt... -Umuligt.
Det er mere en debat om værdier end om venstre eller højre.
Den europæiske debat er overskygget af situationen.
I Tyskland, Østrig, Frankrig, til dels Spanien og i Grækenland
vinder nationalismen frem...
-Ja. -...og der må dannes en større blok.
Nationalisme og populisme er to sider af samme sag.
Begge kæmper mod Europas enhed.
De taler mere om identitet end nationalitet.
Det er mere om påbud end frihed.
Balancen mellem flertal og mindretal
er en del af det, du spurgte om før angående et demokratisk resultat.
Det er ikke kun valgresultatet,
men den proces, der har ført hertil,
og i den er mindretallets rolle meget...
Respekten for mindretallet er meget vigtigt.
De vil skabe et homogent rum, hvor vi alle har
det samme sprog, religion og identitet,
og i Europa skal der være det modsatte. Forskellighed, respekt
for alle religioner og ideologier.
Europa er gået glip af chancen for en forsoning
med sine gamle lande og folk,
som har bidraget så meget i form af sprog, kultur og kulturelle traditioner,
som Europa lever af og civilisationerne dannes af.
Forsøget på at homogenisere det,
fordi det er de forskellige stater, der styrer det,
er en fornægtelse af Europas identitet.
Både populismen og nationalismen,
som er to sider af samme sag, bliver fremtidens store rival.
Der er en kamp mellem det liberale demokrati
og nationalismen og populismen.
Interessant.
Nationalisten tror altid, den anden er nationalist,
og at han ikke er det.
Min konklusion er enkel.
Staterne er det største udtryk for nationalisme
med en grænse, hær, nationalsang, flag...
Men da det er en stat, betragtes det ikke sådan.
Man må aldrig undervurdere nationalismen,
for lader vi den være, ender vi altid det samme sted.
Den er som et frø.
Hvis du planter det og lader det vokse, vil det altid vokse.
Det ender altid på samme måde.
Det giver altid den samme frugt.
Spanien er et multikulturelt samfund.
Folk i andre lande, der ser os,
skal huske, at vores forfatning fra 1978,
som blev forhandlet indenfor rammerne af et diktatur,
anerkendte, at der er territorier i Spanien, som er regioner,
og andre, som er andre nationaliteter.
Der kan være en reaktiv nationalisme, højreorienteret, chauvinistisk,
og der kan være en nationalisme med international fokus, solidarisk...
BRUXELLES
-Der er en anden tekst. -Nej.
Vi skal optage en video bagefter om velfærd.
-Det er kompliceret. -Det taler vi om.
Okay.
Joan, hvor meget var skatteamnestien?
-Tres milliarder euro... -I skat?
-Nej, det var bankredningen. -Ja, redningen.
Bankredningen.
Det var vist 40-50 milliarder euro.
DEN 12. DECEMBER 2017 JUNTS PER CATALUNYAS VALGMØDE
Ana præsenterer Núria som kandidat for Junts pel Sí.
-Nej, Junts per Catalunya. -Undskyld, Junts per Catalunya.
En dag blev jeg vred, hvor min kone og datter kom,
og jeg troede, de havde det godt. Det gik fint, og da jeg gik,
sagde vagten: "Føj, det er hårdt,
jeg så Deres datter vente, og hun var..."
-Pokkers. -Sikke et svin!
"Siger De, at besøget var en katastrofe?"
Bagefter ringede jeg og spurgte hende: "Er du okay?"
For han sagde, han ikke havde set hende græde, men at hun var meget oprevet.
Vi er klar.
Sig til, så går vi hen til døren og starter kampagnemusikken.
Fyrre milliarder, præsident.
Vi vil ikke blive ved med at se vores præsident på en skærm,
selvom det er live.
Hver stemme, som han sagde forleden til et møde,
hver stemme på præsident Puigdemont får ham en kilometer tættere på.
Så den 21. skal vi fylde stemmeurnerne,
så han kan sætte sig i regeringspalæet efter den 21.
Velkommen til præsident Puigdemont.
Præsident! Præsident! Præsident!
Tusind tak.
Venner... Tusind tak, Jordi, for dine ord, som betyder meget for mig...
De betyder meget...
Det er den eneste måde, jeg kan deltage i kampagnen på.
Der er ikke andre måder.
En guerillakampagne.
Ja, men...
...det er underligt,
og kommunikationen er svær, og der er en forsinkelse...
Nogle gange snakker jeg med folk, jeg kender,
og jeg vil jo gerne hilse på,
og det hjælper med at bryde barrieren
ved et videopkald
eller en live forbindelse, og det skaber en større nærhed
og hjælper, så jeg føler mig tilpas i situationen,
for os, der arbejder med teater eller...
Det er svært.
Hej, hvordan har du det?
Hvordan går det? Ja.
Hvordan går det hele?
Jeg kæmper med forkølelse og allergi, men jeg har det fint.
Der er en fantastisk stemning her.
Ja, for pokker.
Vi fortæller dem, det går godt. Det går godt alle vegne.
Ja.
Tendensen er god, ikke? Derfor bliver de andre nervøse.
Tilhængerne af artikel 155.
Jeg ved ikke, om du så Pedro J.'s artikel i går.
-Jeg tror, de er desperate. -Ja.
De er ved at give op.
-Det tror jeg. -Til sidst, Jordi,
hvis alt det, de har gjort mod alle og os,
stort set ikke ændrer noget, må Rajoy forklare sig.
"De har forårsaget stor skade.
De greb ind og slog ned på alle,
og alt er som før...
De kan se, at det ikke løser problemet."
-Hvor langt er der til fængslet? -Halvfjerds kilometer.
Cirka en time.
Vi satte os ind i en vogn,
og da vi skulle vidne i retten, kørte vi i en lukket vogn,
og da vi kørte derfra om aftenen, kunne jeg intet se.
Intet.
-Jeg anede ikke... -Du gik intet glip af.
-Det er en ørken. -Det har jeg hørt.
FÆNGSEL
DEN 19. DECEMBER 2017 ERC-DEMONSTRATION
Der er altid en.
Oriol Junqueras er fængslet, for sine idéer, som ikke accepteres
og tydeligvis forfølges.
Send Puigdemont i fængsel!
Ud med jer! Ud med jer! Ud med jer!
Det her er dit flag!
I er meget stille i dag.
Da jeg flyttede til Catalonien i 1998,
bestod uafhængighedsbevægelsen i Barcelona
af tre mænd og en hund.
Der var et lille bord på Barcelonas hovedgade,
La Rambla, som det catalanske uafhængighedsflag blev lagt over,
og ingen lagde mærke til det.
Og noget er sket i de sidste ti år.
Stemmerne for uafhængighed er tredoblet,
tre gange større, fra 13-15 procent
til omkring 45-50 procent i dag.
Det er det store spørgsmål.
LØSLAD DE POLITISKE FANGER
Vi ønsker ikke uafhængighed af Spanien,
men af regeringen.
Vi ønsker ikke uafhængighed,
men en anden regering.
Den må ikke blive.
Det er ikke bare en uafhængighedsbevægelse.
Det er mere.
Vi er altid blevet nægtet alt, og jeg tror, det er løsningen.
Der er mere i det, og det har at gøre med...
...en protestbevægelse, en modstand mod PP-regeringens holdning.
Det er meget enkelt.
SOCIOLOG OG POLITOLOG
Da Rajoys regering kom til magten,
gik kun 17 procent ind for uafhængighed.
I dag er det 48 procent.
Mariano Rajoy er den, der har dyrket separatisterne.
Og nu vælter det op
af jorden med separatister.
Han har forholdt sig passivt
uden at komme med indrømmelser, da han ville
miste magt i Catalonien,
men det gjorde ham til en meget stærk mand i resten af Spanien.
Der er hele tiden en konfrontation.
Og muligvis er det af rent kyniske og valgtaktiske årsager.
Han vil blive... Historien vil dømme ham.
Jeg tror, dommen vil blive hård
pga. hans ufølsomhed og passivitet
overfor udviklingen af et meget vigtigt fænomen,
som han ikke har kunnet bedømme.
Manglende dialog? Falskt.
Der har aldrig været en statsminister...
...i Spanien, som er mødtes så mange gange,
på alle måder, både diskrete, officielle og uofficielle møder,
med Cataloniens præsident.
Der har været masser af dialog.
Jeg kan lide Catalonien. Jeg kan lide folket, deres åbenhed, deres flid.
De er initiativrige. De laver ting.
DEN 11. SEPTEMBER CATALONIENS NATIONALDAG FEJRES
Jeg kan ikke lade være med at grine ad, at Rajoy...
Om Catalonien er der kun én ting,
han gentager igen og igen.
"Loven skal forsvares. Loven skal forsvares."
Og der er han i sit Partido Popular, som har brudt loven
på alle mulige måder.
Partido Popular har nydt fordel af at få opmærksomheden væk
fra det ekstreme antal korruptionssager i organisationen.
Det samme gælder partiet Convergència.
Idéen om, at Catalonien er en oase
uden korruption, hvor ingen begår bedrageri,
ligesom man ser i andre partier i Spanien...
Vi kan jo se,
at virkeligheden har vist, det ikke passer.
Catalonien var ikke en oase, men nærmere en sump.
Den nationalistiske regering finder
den mest effektive måde, hvorpå den kan slippe for sit ansvar
og lægge det over på andre.
Og hvad er bedre end Madrid, centralregeringen og Spanien?
Jeg er overbevist om, at separatisterne har gjort et utrolig godt arbejde.
De har været yderst effektive på to områder.
Det første var
at trænge ind i alle græsrodsbevægelserne
og udføre en slags missionsarbejde overalt i Catalonien.
Organisere taler om uafhængighedens fordele,
nå ud til de ældste
og gøre separatismen til mainstream via græsrodsbevægelserne,
hvor Òmnium og ANC
har spillet en afgørende rolle.
Òmnium opstod som en kulturel organisation under Franco
for at forsvare catalansk
og undervisningen i sproget, da det blev forfulgt.
Det er i de seneste år,
efter statutdommen,
at organisationen støtter
bl.a. uafhængighedsbevægelsen.
ANC er anderledes og opstod
som resultat af konflikten mellem Catalonien og Spanien,
der startede med statutdommen
og demonstrationer på Cataloniens nationaldag, som udviklede sig
til en massedemonstration, der endte med at blive en af Europas største.
Deres argument for uafhængighed og nationalisme
er blevet til et argument for demokrati, "Ja eller nej", afstemningen...
Deres strategi
viser, at de har været meget dygtige på dette område.
De har været langt foran
de organisationer, der støtter Spaniens enhed,
og centralregeringen.
DEN 16. OKTOBER 2017
Landsretten kræver varetægtsfængsling af
Jordi Sànchez og Jordi Cuixart, ledere af ANC og Òmnium Cultural,
sigtet for oprør.
Varetægtsfængsling uden kaution
til præsidenterne af ANC and Òmnium Cultural.
Landsrettens dommer betragter dem som ansvarlige
for demonstrationerne den 20. og 21 september.
De hopper op på civilgardens bil!
Et øjeblik.
PRÆSIDENT FOR ANC
Vi vil ingen voldelig adfærd se.
EUROPA, HJÆLP CATALANERNE!
Jeg synes, varetægtsfængsling uden kaution er overdrevet.
Man skal huske, at alle er uskyldige, indtil det modsatte er bevist.
...stille og roligt.
I dag opløser vi denne demonstration.
Nej!
De hoppede op på civilgardens bil med betjentenes tilladelse
for at bede demonstranterne om at gå.
Der er ingen beviser for oprør eller tilskyndelse til oprør.
Vold er mod folk, ikke mod politibiler.
Det er for voldsomme termer at beskrive begivenhederne med.
FRIHED TIL JORDI'ERNE!
DEN SPANSKE STATS POLITISKE FANGER
ERC-VALGMØDE
I dag ser vi et tårn med fire. Dette er bunden af tårnet,
og det består af flest mulige castellers
i fire etager.
Vi vil se den ene oven på den anden.
Catalonien og disse castells er stærkt forbundet
og repræsenterer deres værdier:
styrke, balance, mod og fornuft.
Det er græsrøddernes projekt.
Det kommer helt nede fra bunden, og de holder det kørende.
Uanset hvor mange, der falder af i toppen, endda hvis lederne forsvinder,
bliver bunden større og større, og flere ledere kommer frem.
For internationale journalister, der ikke bor i Spanien,
som dropper ind i historien,
er historien om uafhængighed rigtig god.
Det er en romantisk historie,
når man begynder at tale om frihed og kampen for demokrati.
TV3 og medierne, de catalanske produktionsselskaber,
som hælder mod disse idéer,
er meget dygtige.
Når man ser, at PP er rasende over TV3, er det rent hykleri,
for de styrer det mest partiske nationale tv i historien.
TVE har ytringsfrihed,
og som jeg sagde i går til den socialistiske senator:
"Hvis De ikke kan lide nyhederne, kan De skifte kanal."
I Spanien har vi frihed.
Vi er nået dertil, at borgerne får sine oplysninger...
På den ene side
kun fra medierne, som taler om det, de vil høre,
og på den anden side det samme.
"Ideologiske komfortzoner."
Jeg ser kun kanaler, som behandler mig pænt,
hvor jeg ikke får problemer,
hvor den verden, der vises, ligner min.
Der er en foruroligende mangel på selvkritik...
FORFATTER
...på dette område.
Så modpartens årsager forstås ikke.
Når man taler om forudindtagethed på en af siderne...
JOURNALIST OG ADVOKAT
...skal man huske, at det ikke kun sker på den ene side,
men snarere på begge sider.
"Fake news" består af elementer af massepropaganda,
som anvendes til at udnytte visse politiske årsager,
og de retfærdiggør sig med argumentet,
og det er næsten paradigmatisk: "Det er min sandhed."
Hvis nogen tror, de ejer sandheden, er der ingen argumenter imod den.
Jeg ser titlerne og taler,
men de ting, jeg vil sige, er skrevet ned.
Jeg sørger for, at det budskab, jeg vil have igennem...
Det er mit første valgmøde med Pedro.
Jeg skal se på, hvad jeg vil sige til ham.
Hold da op, hej.
-Hej. -Hvordan går det?
-Går det godt? -Fint.
-Gør det? -Her med slips på...
Den sidste uge har der ingen temaer været...
PSOE'S GENERALSEKRETÆR
-Det er, som om... -Se på Rajoy.
Han puster lysene ud og går så.
Der er ingen temaer.
Vi har bragt emner op, men...
...det handler kun om fangerne, artikel 155 og det, der sker omkring os.
Staten er vores eneste fjende og vores eneste modstander.
CUPS TALE
Vores eneste fjende er den antidemokratiske stat, der slår os,
regimet, der gør os fattigere,
og det mislykkede, korrupte monarki, der råber: "På dem!"
-Det er alt. -Albiol kommer, Arrimadas.
Domènech.
Det er et vigtigt emne,
og jeg forstår ikke, I ikke taler om det.
-Dette. Har du set det? -Nej.
Du bør kigge på det.
Jeg tror, det er det mest relevante, jeg har set.
Den langsomst voksende økonomi.
Nej, med den laveste vækst...
-I 2015 lå den forrest. -I 2018...
I 2018 ligger den på sidstepladsen.
Kan I stå tættere sammen?
-Hej. -Se lige hvem!
-...PP er Spaniens problem. -Ja.
Ja, men han siger det på en måde... Han er ikke radikalt venstreorienteret,
men dette emne...
-Tardà har sendt en besked. -Tardà?
Han vil have, vi skal mødes.
Ved du hvem mere?
-Hvem? -David Fernández.
-Hvad? -Han var glad.
De vil ikke høre tale om progressiv forvaltning,
men nævner man Núria Parlón og Tardà,
stråler de.
David Fernández sendte en besked.
Det gjorde Tardà også.
-Utroligt. -Hvad synes du?
-...op på scenen. -Kom så.
-Skru op. -Xavier, denne vej.
Op på scenen.
Der har altid været
en underliggende uafhængighedsbevægelse i Catalonien,
men med overgangen til demokratiet
tror jeg, alle parter var villige til at sige:
"Lad os se, om vi kan
forvandle Spanien til et sameksisterende rum,
hvor folkene kan tale sammen."
Og i nogle år
gjorde alle store anstrengelser for at nå dertil.
Det sker på et tidspunkt, hvor Spanien
danner et moderne demokrati
indenfor forfatningens rammer, som fører
til dannelsen af et uperfekt, parlamentarisk topartisystem.
Vi har altid haft to store partier,
og de eneste, der kunne supplere mindretallet,
når der ikke var et flertal,
var et af regionspartierne.
Under de konstante forhandlinger
var der krav til de forskellige regeringer,
der ikke havde et absolut flertal,
som de opfyldte så at sige gennem forhandlinger og aftaler.
På nogle måder er selvstyret udformet
vha. midlertidige aftaler.
"For at stemme på mit budget...
...hvad vil du så have? Trafikpolitiet?
Så får du det.
Overførsel af flere skatter?
Mere havnekontrol?"
Overførslen af magtbeføjelser er en løbende proces.
Og den fortsætter, indtil der ikke er mere at overføre,
fordi staten har overført stort set alle.
Forskellen på, hvad Catalonien betaler og får,
er negativ og på 16,5 milliarder euro.
Med de penge kan man betale sundhedsbudgettet i næsten to år.
At finansieringen skal forbedres?
MEDLEM AF EU-PARLAMENTET FOR CIUDADANOS
Det er jeg helt enig i.
Den skal give mening i hele Spanien.
Men argumenterne her
har været fuldstændig antiøkonomiske og antividenskabelige.
Folk siger: "Spanien stjæler fra os."
Catalonien har altid været en drivkraft
økonomisk og politisk i Spanien og har aldrig haft en statsminister,
som har ledet Spanien.
Det har ikke haft en politisk vægt i Madrid.
Sidste gang, man gjorde et ærligt forsøg
med Catalonien, var for ti år siden med præsident Pasqual Maragall,
som havde et interessant forslag.
Pasqual, jeg støtter reformen af Cataloniens statut,
som Cataloniens regering godkender.
Han sagde: "En måde at løse konflikten på
er ved at lave en ny statut
for Catalonien, som løser disse ting,
og som samtidig
konkluderer forholdet mellem Catalonien og Spanien.
Den tekst blev sendt til den spanske regering,
som loven foreskriver, og så begyndte forhandlingerne igen,
den blev ændret,
men godkendt.
På det tidspunkt gav det chancen for at afslutte,
i nogle årtier, en konflikt, der går langt tilbage.
Teksten fra det spanske parlament,
også som loven foreskriver, blev sendt til afstemning,
og catalanerne stemte ja.
Senere blev teksten...
...resultatet af afstemningen, ikke opretholdt af forfatningsdomstolen.
Partido Popular tager sagen til forfatningsdomstolen,
og på et kontor fjerner de en del af statutten.
Da den går i stykker og annulleres efter processen
af dommere og en meget politiseret ret, som forfatningsdomstolen er,
knækker forfatningsforbindelsen mellem Spanien og Catalonien.
Statutten blev ikke annulleret, kun nogle artikler.
Man behøvede ikke at være forfatningsekspert
for at se, de var mistænkelige.
Det var enkelt. Statutten siger: "Catalonien er en nation."
Det springer i øjnene. Betragtningen som en nation
anerkendes i Catalonien, ikke kun af separatister.
Det springer i øjnene.
Catalonien er en nation.
Og det har vi forsøgt at få anerkendt
som en del af den konstitutionelle pagt.
Hvorfor den konstitutionelle pagt?
De, og især Dem,
bliver ikke de eneste, for det var Dem, der brød den.
Og selvfølgelig, den beslutning om at afvise statutten
gjorde mange folk her i Catalonien meget indignerede.
Problemet er, at i 40 år
kom Spanien ikke med ét forslag for Catalonien.
Ikke ét.
Det er mere en hjertesag end et spørgsmål om fornuft.
Den eneste løsning nu er vores egen stat.
BEFRI DE POLITISKE FANGER
Det skete i Skotland og Storbritannien.
Der var ingen illegalitet. Man aftalte at holde en afstemning.
Ifølge den spanske forfatning kan man sagtens
afholde en afstemning om, om Catalonien vil høre til Spanien.
Det, der kan give anledning til debat,
er resultatets gennemførlighed. Men afstemningen kan holdes.
En beslutning kan tages bagefter.
Vores forfatning er som den tyske forfatning,
den italienske, den franske...
...og som USA's.
De er ikke lande som...
De er ikke Botswana, med al respekt for Botswana.
Det er etablerede demokratier.
Forfatningerne i alle de lande
anerkender ikke retten til selvbestemmelse.
Den tyske forfatningsdomstol har lige afsagt en dom.
Bayern anmodede om at afholde en afstemning om selvbestemmelse,
og det blev afvist.
Det er ikke muligt,
fordi suveræniteten bestemmes af hele det tyske folk.
DEN 6. SEPTEMBER 2017
Det catalanske parlament stemmer om afholdelsen af afstemningen
Separatisterne har flertal, 72 mandater mod 63
Den 6. og 7. september sker bruddet
juridisk og institutionelt for så vidt angår statsretten.
De tramper på vores rettigheder. Vi har ret til at vide...
-Ja. -Det er...
Vores rettigheder er blevet krænket...
-Hvad med garantierne? -Jeg tillader ikke flere talere.
Vi stemmer nu.
-Hr. González ønsker ordet. -Nej.
Afstemningen starter.
De tramper på vores rettigheder.
De gør, som det passer Dem
-med den øverste institution i... -Stemmer for.
Hr. Puigdemont, Deres erklæringer og handlinger
er fuldstændig uansvarlige.
En grundlæggende menneskeret er retten til selvbestemmelse.
Og Cataloniens befolkning har ret til selvbestemmelse.
Det, De forsøger at gøre, krænker catalanernes rettigheder,
de catalanere, som er repræsenteret her
og udenfor.
At indkalde til folkeafstemning... Ifølge spansk lov er det ikke ulovligt.
Det catalanske parlament besluttede at bøje reglerne,
ignorere statutten og forfatningen,
ignorere, hvad juristerne sagde,
garantierne...
Den dag så jeg alt gå op i røg.
De skal til at begå den største demokratiske fejl
i vores historie, og alt det, der sker fra nu af,
hr. Puigdemont, vil være Deres ansvar.
Tusind tak.
Vi er en demokratisk regering.
Og mod den trussel
og "trussel-kratiet", som Deres regime repræsenterer,
repræsenterer vi demokratiet.
Vi går videre til den endelige afstemning om lovforslaget
til afstemning om selvbestemmelse.
Vi kan ikke deltage i en afstemning,
hvormed vi mister vores ret som medlemmer af oppositionen.
Med halvdelen af sæderne tomme,
for oppositionen var gået,
afløste de love forfatningen og statutten.
En reform af statutten
skal godkendes med et flertal på to tredjedele.
Det vil sige 90 parlamentsmedlemmer.
De har 72, ikke 90.
Lovforslaget
om en afstemning om selvbestemmelse godkendes med 72 stemmer for,
ingen imod og 11 blanke.
Parlamentets egne jurister...
...advarede præsidenten og sagde: "Pas på, for med disse handlinger
krænker de forfatningen, statutten og parlamentsmedlemmernes rettigheder.
Lovene er fine, men de kan ikke dække alt.
Der er ting, som lovene og forfatningerne ikke forudser,
og den kendsgerning betyder ikke, at de går imod
de love eller selve demokratiet.
De kan repræsentere følelser hos nye generationer,
som ikke føler sig reflekteret eller anerkendt
i deres bedsteforældres forfatning.
På trods af det besluttede de at gå videre,
og i dag befinder vi os i denne situation.
Der bliver ingen afstemning om selvbestemmelse,
fordi det berøver det spanske folks
ret til at beslutte sin fremtid.
Som De kan forstå,
kan hverken regeringen eller domstolene tolerere dette under nogen omstændigheder.
CATALONIEN, DEN 1. OKTOBER 2017 DAGEN FOR AFSTEMNINGEN OM UAFHÆNGIGHED
Afstemningen var ulovlig,
og det bekræftede forfatningsdomstolen.
STATSSEKRETÆR FOR EUROPASPØRGSMÅL
Det er klart, at en dommerkendelse
skal opfyldes af politiet.
Det er en demokratisk dag i dag, det er en dag, hvor vi fejrer demokratiet,
og vi vil stemme.
Vi er tusinder, der vil stemme,
og det insisterer vi på.
-Jeg kan forstå, I ikke lader os handle. -Nej.
-Okay. -Tak.
Vi er ikke bange!
De kommer ikke ind!
Jeg vil ikke bedømme de operative spørgsmål den 1. oktober,
for det tilkommer mig ikke, og jeg har ikke kendskab til dem.
Men...
...der var ingen afstemning den 1. oktober.
Vicestatsministeren havde sagt,
der ikke ville blive nogen 1. oktober,
at der ingen stemmeurner ville være, intet.
Den 1. oktober var der stemmeurner, og folk stemte.
Og jeg tror, det var forklaringen på den vrede reaktion
i politiets handlinger den 1. oktober,
for det var et udtryk for fiasko.
Retsstaten,
og det har vores demokrati bevist,
har sine mekanismer
og sine former til opnåelse af respekt.
Det er den vigtigste opgave, en regering har...
...overfor nationen.
Med alt imod dem, alle forbuddene,
organiserede flere tusinder sig
og var i stand til at åbne valgsteder
og sørge for valgurner
og gennemføre afstemningen på fredelig og eksemplarisk vis.
Det viste folkets styrke,
uanset hvad man mener om temaet,
uafhængighed osv.,
og som har en stor politisk værdi.
Den 1. oktober viste en...
...enorm uansvarlighed hos organisatoren.
Det, separatistregeringen ønskede
og andre grupper,
var et internationalt indgreb efter en påstået afstemning.
Det var alt sammen en del af en plan, og når jeg siger alt,
mener jeg alt.
Det billede var en gave fra regeringen,
for regeringen skulle ikke have brugt magt.
Den 1. oktober
havde regeringen flere muligheder.
Den ene var at ignorere det. "Lad afstemningen ske.
Den er ugyldig."
Den anden var at deltage i kampagnen og sige:
"Af alle disse grunde er det bedre, vi bliver sammen."
Det gjorde Cameron i Skotland og canadierne i Québec.
Enhver demokrat ville gøre det.
"Jeg vinder argumentet, så stemmen,
så valget, og så går jeg hjem. Løst."
Men ikke her.
Ind.
-Så går vi ind. -Kom så.
Omring dem, venstre og højre.
En kammerat sagde, at politik
minder mere om Gøg og Gokke end Præsidentens mænd.
Jeg er 100 procent enig med ham.
Vi vil stemme!
Beviset på, at regeringen ikke forudså virkningen af alt det her,
er, at regeringens repræsentant beordrede politiet
til at stoppe operationen om formiddagen.
Derfor indså de,
at deres handling havde været problematisk,
og de opnåede ikke de resultater, de håbede.
Ud!
Mordere!
Ingen vil kunne forstå, hverken her eller udenfor Spanien,
at politiet pudses på vælgere.
Det kan man ikke tale sig fra eller forklare på en troværdig måde.
Folk, der stemmer, mange ældre, børn,
og folk klædt ud som Darth Vader, der får med knipler
og skubbes. Det var en ren katastrofe.
For regeringen var det en katastrofal dag,
for der var to billeder, de ikke kunne undgå.
Folk, der stemte,
og folk stemte på normal vis,
og politiet, der slog ned på vælgerne,
for det skete.
Det forbinder folk ikke med Spanien.
Så folk blev chokerede. "Hvad? Er det Spanien?"
Måske var det isolerede hændelser. Uheldigt.
Sådan fungerer de internationale medier.
Og billedet viser det.
Folk var overraskede over at se det.
Vi taler om Spanien.
Et stærkt, europæisk demokrati, et frit land,
der pudser uropolitiet på mænd, kvinder og børn,
som bare ville stemme.
Siger De, at de billeder, folk har set af det spanske politi,
der handler aggressivt ved valgstederne, er falske billeder?
Skete det ikke?
Nej, jeg siger ikke, at alle er falske billeder.
Men nogle af dem er.
Og der har været mange alternative kendsgerninger og falske nyheder.
Det skete.
Der var 800-900 sårede,
i teorien, men jeg bed mærke i en ting.
Hverken den catalanske præsident eller andre besøgte de sårede.
Hvor var de sårede?
Skam jer!
Mere end noget andet den 1. oktober kunne jeg bare ikke tro det.
Jeg kunne ikke...
...tro mine egne øjne.
Jeg kunne ikke tro, at det, jeg så på tv, skete
ti minutter fra mit hjem.
Jeg var meget vred, magtesløs. Jeg græd.
Jeg så videoerne og græd bare,
for det føltes, som om de slog min familie,
folk, jeg holder af.
Det var min familie, meget nære venner...
Det var en meget smertefuld dag.
Det er utroligt, at der i det 21. århundrede
er folk, der bliver slået for at stemme. Hvor er vi?
Det er en skandale. Jeg så...
Jeg havde ondt af mine bedsteforældre,
min familie... Ingen er mere blandet end mig.
Jeg har familie her, der og alle vegne, men jeg bor her.
Og jeg skal arbejde her og bo her,
og sådan er det. Da jeg så det,
tog jeg mine ting og gik ud på gaden.
Jeg tror, mange ændrede holdning den dag.
Min mor var imod,
men endte med at stemme ja.
Jeg var ikke separatist,
men især pga. politiets undertrykkelse, ønsker jeg uafhængighed nu.
Det er mest holdbart.
Mange, der ikke ville stemme, endte med at stemme pga. brutaliteten.
Det var ekstremt voldeligt.
Jeg så en mand blive slået foran mig.
Han havde et sår på øret og blødte,
og jeg kunne se politimanden grine.
Jeg var meget chokeret, og da jeg gik hjem,
så jeg en person på et hjørne, som bare græd.
Det var så fortvivlet.
Ifølge den catalanske regering
har stemmedeltagelsen til afstemningen været på 42 procent.
Ud af de 5,3 millioner catalanere, der har stemmeret,
stemte to millioner for uafhængighed.
2.010.144, som repræsenterer 90 procent af stemmerne,
for Cataloniens uafhængighed.
De catalanske institutioner
har pligt til at respektere og gennemføre det,
borgerne har besluttet i dag.
Til at leve loyalt op til den forpligtelse
og med værdighed bygge
et frit land, som er fredeligt og demokratisk.
Man har bedraget catalanerne
ved konstant at sige til folk, at dette var muligt
med stemmer eller ved at tage ud til valgstederne,
selvom der ingen garanti var.
Der var ingen optælling. Ingen vidste, hvordan man talte stemmerne...
Vi ledsagede en vælger, klædt i en pink trøje og jeans,
som stemte to steder i Barcelona.
Denne vælger gjorde det samme.
Først i Cornellá og bagefter i Hospitalet.
På dette tidspunkt kan jeg forsikre,
hvad alle allerede ved,
og som vi har kunnet observere hele dagen.
I dag har der ikke været
nogen afstemning om selvbestemmelse i Catalonien.
Le Monde, The Economist...
...Times sagde endda til Rajoy: "Opfør Dem ikke som Putin."
New York Times, Washington Post...
...talte om behovet for en afstemning
og sagde, de ønskede et nej, og at Catalonien skulle blive i Spanien.
Der er grundlæggende enighed i Catalonien til fordel for en afstemning.
Statistikkerne svinger mellem 60-70 procent afhængigt af meningsmålingerne
til fordel for en afstemning.
Hvis der fandt en bindende afstemning sted,
og hele det politiske klima derfor forandres,
tonen i politik forandres,
er det ret tydeligt, at et nej ville vinde overbevisende.
"Bed mig ikke om det, jeg ikke kan give,
for så eksisterer jeg ikke mere.
Desuden er jeg ikke enig.
Og selvom jeg var det,
kan jeg ikke give dig det, for det spanske demokrati bygger på
visse regler...
...som kaldes "retsstaten,"
og det betyder, at det, vi alle er, skal besluttes af os alle."
Godaften.
Det er meget alvorlige tider for vores demokrati...
DEN 3. OKTOBER 2017 KONG FELIPE VI
...og jeg henvender mig derfor til hele det spanske folk.
Den 3. oktober...
...efter afstemningen, selvom den var ulovlig,
der fandt sted den 1. oktober,
stod kongen frem
og kom med en opfordring.
I nogen tid
har visse catalanske myndigheder
gentagne gange, bevidst og med vilje
undladt at opfylde
forfatningen og statutten.
Fra og med det øjeblik,
som resultat af alvoren i kongens besked,
sker der mange vigtige ting.
Mange store firmaers flugt fra Catalonien,
herunder to banker med hovedkvarter i Catalonien.
Firmaerne forsvinder.
"Ingen rejser herfra. Ingen."
Nuvel, 3.000 er lidt mere end ingen.
Socialistpartiets reaktion,
som støtter regeringen.
Han disciplinerer tydeligvis PSOE,
og han sender en meget klar besked til EU,
og derefter lukkedes alle døre.
Som resultat af manglen på lederskab i Spaniens regering
har kongen påtaget sig lederrollen.
Tidspunktet var vigtigt, da der ingen klare beskeder var,
der gav håb og viste beslutsomhed på en konstruktiv måde,
fra regeringens side,
og jeg tror, han sagde: "Tiden er inde til at træde til."
Kongens tale er: "På dem, olé."
Det er fuldstændig ufatteligt.
Hvis man forklarer det til et andet land i EU
eller verden, hvad kongen sagde,
ville de blive målløse...
...denne normalisering af vold ved politiske uoverensstemmelser.
Det var en tale, som...
...ønskede at sætte grænserne...
...af respekt for forfatningen, som var blevet ignoreret...
...og i sin position som konge et kald til orden.
Jeg vil tro,
han ikke viste empati nok.
Jeg havde udnævnt republikken fem minutter efter talen.
Jeg var så skuffet.
Jeg var så såret.
Det troede jeg ikke, jeg ville blive,
for alle ved, at kongen ingen udøvende magt har.
Han er statens øverste.
Han repræsenterer staten, men netop derfor.
Det var nødvendigt for kongen
at forsvare det, forfatningen forpligter ham til,
hvilket er Spaniens enhed.
Og resultatet var, at Spanien fyldtes med flag.
DEN 8. OKTOBER 2017
DEMONSTRATION FOR SPANIENS ENHED
I oktober måned
gik flere hundred tusind mennesker på gaden
og sagde, at de også er catalanere og ikke separatister.
Jeg vil ikke kalde det et "tavst mindretal",
men den store del af befolkningen, der har følt sig udenfor.
En af de få positive ting ved denne procés
er, at den fik det tavse flertal til at vågne op
og sige: "Så er det nok.
Nu demonstrerer vi og stemmer som aldrig før" osv.
Den anden positive ting er, at den har vækket
stoltheden ved at være spanier, som det sker i alle andre lande i verden.
Men... Og dette er spørgsmålet.
Pludselig forsvinder al den fornuft bare,
og noget kortslutter i hovedet på dem.
Og folk holder pludselig fast i deres idéer
i næsten fanatisk grad.
-Længe leve Spanien! -Viva!
-Leve civilgarden! -Viva!
Send Puigdemont bag tremmer!
Mariane Rajoy har bekræftet regeringens aftale
med PSOE om at iværksætte forfatningens artikel 155 i Catalonien.
Hvad medfører denne artikel?
Den medfører, at den politiske kontrol i regionen overgår til staten.
"Hvis en selvstyrende region ikke opfylder sine forfatningsmæssige forpligtelser,
bliver den tvunget til det."
Præsidenten i den selvstyrende region,
her Puigdemont, tvinges til at stoppe sine handlinger.
Beslutningen om ensidigt at erklære uafhængighed
er naturligvis ikke min beslutning.
Det er en beslutning, det catalanske parlament skal tage.
DEN 25. OKTOBER 2017 Puigdemont skal afgøre,
om han erklærer uafhængighed eller udskriver valg.
Den onsdag, torsdag...
...og fredag, den 25., 26. og 27. oktober,
som kastede Catalonien ud i kaos.
Der var to muligheder, at udskrive valg før tiden
eller erklære uafhængighed.
Catalanerne fik at vide, at alt var klart,
og at når republikken blev udråbt, ville den blive indført.
I Catalonien skete dette flere gange, hvor stemningen blev pisket op
og var rødglødende
for at gøre folk klar til det, der skulle ske.
Vi håber ikke, der erklæres noget,
for måske vil dem, der gør det,
ende som dem, der gjorde det samme for 83 år siden.
Siger De, at det kan ende på samme måde,
for den person blev skudt af diktaturet i 1940?
Hvad vil De sige med det?
Jeg hentyder til...
...at den angiveligt episke dato med uafhængighedserklæringen
modtog en reaktion.
Jeg er ikke historiker og kan heller ikke forudsige fremtiden.
Konsekvenserne for Catalonien ville være alvorlige...
...og jeg måtte undgå iværksættelsen af artikel 155.
Det eneste våben, jeg havde til rådighed,
var at udskrive valg.
Det er sandt, er der var...
...nogen kommunikation,
da der blev bedt om skriftlige garantier for,
at staten ikke iværksatte...
...retsstaten.
Hvis artikel 155 trækkes tilbage,
hvis situationen bliver normal,
de to Jordi'er bliver løsladt,
de 15.000 politifolk trækker sig ud,
som var her for at skræmme,
og regeringens finanser genoprettes,
udskriver jeg valg.
Ja.
Men man kan ikke kræve garantier fra staten om,
at den ikke vil handle ifølge loven. Det var politik.
Det afgørende øjeblik kom om aftenen.
Det var lidt som De lange knives nat.
Der var to partier. Eller tre, et ude og to inde,
som ventede på, hvem der trak sig først.
De vidste, at prisen til valget ville være høj for den, der tog skridtet.
Med udsigten til, hvad artikel 155 ville betyde...
For mig var det et statskup, forfatningsstridigt,
som brød alle demokratiets regler,
fordi den opløste et demokratisk valgt parlament
og den lovlige regering.
Beslutningen om at udskrive valg var taget.
ERC gjorde alt, de kunne,
for at stoppe ham og spænde ben for ham,
og da han besluttede sig, kaldte de ham forræder.
Marta Rovira, som bruger meget følelsesbetonede argumenter
såsom: "Vi kan ikke tage hjem til vores...
...byer. De smider os ud.
De kalder os forrædere, botiflers..."
Botifler. Botifler? Det er en forræder.
-Vi er botiflers, ikke? -Jo.
Det betyder, at man ikke er en god catalaner.
Dvs. en, der ikke er separatist.
Vi er forrædere, og alle de tillægsord er rettet mod os.
Alle spansktalende i Catalonien er botiflers.
Lad os ikke glemme,
at det er en konkurrence mellem to partier
om magten i Catalonien.
Der var demonstrationer på gaden, på Plaça de Sant Jaume.
"Forrædere", "botiflers", trusler om at træde tilbage alle vegne.
Der er en meget vigtig tweet fra Gabriel Rufián.
"Et hundrede og femoghalvtreds sølvmønter."
Han siger altså til præsident Puigdemont, at han er en forræder.
Hans egne folk åd ham bogstavelig talt,
kaldte ham en forræder, en botifler...
Til sidst gav han sig.
Vi anerkender det catalanske folks mandat
udtrykt ved afstemningen om selvbestemmelse den 1. oktober,
og vi erklærer, at Catalonien bliver en uafhængig republik.
Ja.
Nej.
Ja.
Parlamentsmedlemmernes erklæring
godkendes med 70 stemmer for,
ti imod og to blanke stemmer.
Der var en slags formel erklæring om den catalanske republik,
delvist formel, ulovlig og en begravelse,
for der var ingen glæde.
De sang nationalhymnen "Els Segadors",
men det kunne have været Verdis "Requiem".
Tiden er kommet til at være på vagt!
Når det bliver juni igen
Hvæsser vi vores redskaber godt!
Slå med jeres segl!
-Længe leve Catalonien! -Visca!
Frihed!
Ja, man erklærede uafhængighed, højtideligt, man stemte om det,
dog ved en hemmelig afstemning.
Store omfavnelser, tårer, følelser...
De sang den catalanske nationalhymne...
...og så holdt de weekend.
De holdt weekend, og om mandagen kom de ikke.
Indenrigsministeriet bekræfter,
at den afsatte præsident i Catalonien
har forladt Spanien og befinder sig i Belgien.
Puigdemont
Procés
Separatist, separatist, separatist
Mange stemte på mig
Jeg beklager, Rajoy
Jeg startede denne procés
Til mig niggas Freixenet
Separatist, separatist
Jeg vil have et nyt land
Ingen turister, der pisser
Må Franco hvile i fred
Velkommen, flygtninge
Spanien angriber mig
Spis lidt pantumaca, røvhul
Jeg vil have et nyt land
I VIP-zonen altid Codorníu
Separatist, separatist, separatist
FREMTIDEN ER EUROPA
Jeg tror, Puigdemonts rejse til Belgien var en del af en strategi,
som gik ud på at udfordre det spanske retssystem.
Vi mente, at den mest effektive måde at gøre det på,
var at forlade det spanske retssystem, som ikke gav os nogen garantier
for at forsvare vores individuelle rettigheder ordentligt og med respekt,
og i stedet gøre det fra et land i EU og under hele processen
gøre det offentligt.
Vi overvejede alle sammen, om vi skulle blive
eller rejse afhængigt af den enkeltes personlige situation
og fremtidsudsigterne.
Der er ingen tegn eller handlinger...
...som viser, at den såkaldte republik oprettes.
Det er næsten komisk.
Og derefter skete det, der måtte ske.
DEN OFFENTLIGE ANKLAGEMYNDIGHED
Den offentlige anklagemyndighed har fremsat klager om oprør,
tilskyndelse til oprør, underslæb og andre forbrydelser
mod de hovedansvarlige politikere i den catalanske regering,
hvis beslutninger og handlinger har forårsaget en institutionel krise,
der kulminerede i den ensidige uafhængighedserklæring,
som blev udført med total foragt for vores forfatning
den 27. oktober i år.
MADRID, DEN 1. NOVEMBER 2017
SEPARATISTLEDERE VARETÆGTSFÆNGSLES
Kandidaterne kan ikke sidde i fængsel.
Når retssagen er ovre, uanset forbrydelserne,
og dommen afsiges, får vi at se.
Men varetægtsfængsling
lugter af et politisk våben.
Sådan ser jeg det ikke.
Jeg mener, at magtadskillelsen fungerer fint i Spanien.
Jeg tror også, at domstolene tog beslutninger,
som regeringen muligvis ikke ville have gjort,
hvis det stod til regeringen.
Men regeringen respekterede domstolenes uafhængighed.
Og sådan skal det være i EU, magtadskillelse.
Det er klart, at hvis dommerne vælges af flertallet i parlamentet,
er den politiske indflydelse på domstolene stor.
Og den indflydelse,
som ikke er usynlig, og som politikerne har på domstolene, er allestedsnærværende.
De forstår ikke institutionel loyalitet.
De politiske partier er én ting, og institutionerne er en anden.
De skal respekteres, fordi de er kontrolmekanismer
og sørger for statens korrekte funktion.
Hvem er ansvarlig for i dag,
at Junts per Catalunya og resten af uafhængighedspartierne
ingen ledere har, fordi de er blevet halshugget?
Mariano Rajoy og Partido Popular.
BEFRI DE POLITISKE FANGER
Det er muligt, at de catalanske politikere endnu ikke har forstået
den vold, befolkningen blev udsat for.
Staten havde et skib her i havnen med 10.000 politibetjente.
Truslen om en tragedie hang over hovedet på os i lang tid.
De forestillede sig ikke, de ville ende i fængsel.
De forestillede sig ikke, at loven kunne være så afskyelig.
En europæisk arrestordre, og den var virkelig på mig.
Jeg fatter det ikke.
Jeg har aldrig haft problemer med loven, ikke engang en fartbøde.
Intet nogensinde.
Jeg var i syv sind.
En europæisk arrestordre for en forbrydelse med udsigt til 30 års fængsel.
Det påvirkede mig dybt.
Forventer du virkelig, efter du har brugt skatteydernes penge,
skadet statutten,
brugt catalanernes personlige oplysninger på ulovlig vis, for det gjorde de,
og adresser til en ulovlig optælling
uden garantier...
Efter at have gjort alt det og ignoreret domstolene totalt,
troede du da, det ingen konsekvenser ville få?
Domstolene vil sætte plastre på,
men konflikten vil stadig eksistere.
Så problemet skal stadig løses.
Artikel 155 har heller ikke løst problemet.
FRIHED FOR DE POLITISKE FANGER OG POLITIKERNE I EKSIL
Det ser ud til at være Vodafone.
Hallo?
Hej, undskyld.
-Ja. -Jeg kan ikke tale lige nu.
Jeg beklager, tusind tak.
Okay.
Jeg skal noget vigtigt, og jeg kan ikke tale lige nu.
Øjeblik, hvis der er dækning...
DEN 16. DECEMBER 2017 VALGDEBAT PÅ TV-KANALEN LA SEXTA
Der er ikke meget tid tilbage... To-tre...
FEM DAGE TIL VALGET
-Tre. Mandag, tirsdag... -Onsdag, reflektionsdag.
Ja, men de ringer for at tage billeder.
-Vi kan ikke sove. -Men ikke til parlamentet.
-Sidste gang... -Det er ikke tidligt, ved 11.30-tiden.
Jeg tror, det er deromkring.
-Hej, hvordan går det? -Fint.
-Dejligt at se dig. -I lige måde.
Vi tales ved senere.
Vi glæder os til den 22. og til at tale om det hele,
for jeg får nogle gange fornemmelsen af,
-at det ikke er sket. -Præcis.
For at give folk en klar besked.
"Pas på, hvad I gør.
Politik betaler sig ikke,
heller ikke at forsvare en idé."
-Det kan ske for dig. -Ja.
Det er alvorligt.
-Hvordan går kampagnen? -Godt, det er længe siden.
-Går det godt? -Fint.
Kampagnen går fint. Men stemmen...
-Har du taget noget? -Jeg har prøvet alt, men...
Endda kortison.
-Hej, hvordan går det? -Fint.
-Godt at være her. -Fint.
-Det er det virkelig. -Selvfølgelig. Nå...
Vi må vente og se, hvad der sker den 22.
Vi får se.
-Vi har brug for en pause. -Ja.
Indtil videre må vi gøre vores bedste indtil den 22.
Ja.
-Held og lykke. -I lige måde.
Hej, søde.
Du vinder allerede på forhånd.
Jeg har allerede makeup på. Nu får jeg ny på.
Det er sandt!
Det er sandt. Men jeg...
-Hvad? -Jeg har brug for makeup overalt.
Overalt, pulver på panden. Jeg ser forfærdelig ud!
Jeg har lige barberet mig, og det kan ikke ses.
Santi, det er kampagnelederen.
-Og det er en af vores medarbejdere. -En fornøjelse.
-Det her er til jer. -Okay.
Vi lægger tingene her.
Pas på separatisterne.
De må ikke tage tingene.
Gå ind i makeuprummet.
Du var her ikke sidst.
-Mobiler, tablets. -Nej.
-Hvis de er på flytilstand? -Nej, alle apparater er forbudt.
-Ham der er undercover. -Jeg er undercover.
Bagefter har vi et minut.
Rækkefølgen ligger fast.
Tal først under debatten, hvis du kan.
-Jeg tager initiativet. -Ja.
Forsøg at finde en allieret
og en rival.
Konfronter Ciudadanos,
og i mindre grad Partido Popular og Iceta.
Som du vil,
men jeg vil ikke gå blind derind efter en måned i fængsel.
Tingene er ikke friske i mit hoved.
Tro på dig selv.
Du aner ikke, hvad en måned i fængsel gør ved en.
Du taler først.
Når du har sagt det, er dit arbejde gjort.
-Du skal være rolig men ikke afslappet. -Nej.
Hvis du kan få dit budskab igennem, så gør det.
Kom, Jordi.
Send ingen beskeder.
I Catalonien har vi i indeværende valgperiode godkendt 26 love.
Er handelsloven vigtig for de erhvervsdrivende?
Vigtig nok til godkendelse?
Ikke som den er.
Men De stemte for den, ikke?
De stemte for den.
-Det er uacceptabelt... -Hr. Albiol...
DEN 19. DECEMBER 2017 SIDSTE VALGMØDE
TO DAGE TIL VALGET
Tusind tak.
Ingen skal uddele flere catalanske id-kort,
for vi er alle Catalonien,
hr. Puigdemont, hr. Junqueras og fru Rovira.
-Længe leve Europa! -Visca!
Frygten for globalisering gør os mindre som et folk,
så vi leder efter en måde
at vende tilbage til fortidens komfort, vores eget hjørne.
Det er mange ting.
Og jeg bryder mig slet ikke om,
når folk lægger alt i den samme sæk,
binder en knude og sætter etiket på
og kalder det "fremmedhad, "populisme"...
For det er vidt forskellige ting.
Det ville være nyttigt at forstå disse stemmer som bevis på,
at det er meget udbredt og kommer forskellige steder fra
og er en kritik af et træt system.
Nationalismen er ikke problemet.
JOURNALIST
Problemet er Spanien.
Nationalismen er symptomet. Spanien er problemet.
Problemet er EU.
Demokratiet er tydeligvis i krise.
Der er en tydelig krise i de strukturer, som har opretholdt det.
Vi lever i samfund uden et projekt.
Spanien har intet projekt.
Europa er et træt projekt.
Og beviset herpå viser sig alle vegne.
Hvordan er det muligt, at en person i dag...
...har et arbejde og stadig er fattig?
Finanskrisen i 2008 viste os alle,
at finansverdenen styrer mere end demokratierne,
og at demokratierne knæler foran den.
Det ved alle.
Hvordan kan bankerne
være blevet instrumenter til undertrykkelse af borgerne?
Hvordan er det muligt? Og svaret på det
er forskelligt i hvert enkelt land.
I Catalonien har separatistbevægelsen spillet på det.
I ordets gode mening.
For mange føler sig ladt i stikken.
Og det er noget, vi må løse hurtigt.
Det er ikke et spansk problem.
Ikke engang europæisk.
Det er et globalt problem i hele verden.
Man ser det i USA
med det usædvanlige Donald Trump-fænomen,
som har delt landet i to.
Man ser det i Storbritannien,
som per tradition måske har været det mest moderate
og mindst ideologiske land i Vesteuropa.
Nu er der igen en kløft
mellem dem, der støtter Brexit og dem, der er imod.
Og så har man også denne totale splittelse...
...i Catalonien.
Uafhængighedsbevægelsen er endnu en reaktion
på at have set globaliseringen, stramningerne og de problemer.
Det er helt klart.
-Mit id-kort? -Dit id-kort.
-Jeg har sagt det nogle gange. -Ja, bare mit id-kort.
-Valgkort, bord nummer 30. -Bord nummer 30.
DEN 21. DECEMBER 2017 VALGDAGEN
Jeg er så nervøs.
I går var jeg rolig og afslappet, men siden jeg vågnede i dag...
Jeg er meget nervøs. Vi får se.
Intet er sikkert.
Vi har muligheder, men vi får se.
Det er ikke en utopi.
Præsident!
Gå ad helvede til, smukke!
Præsident!
Jeg har brug for plads.
BRUXELLES
Der sker altid det samme.
Det er det billede, der ses i hele Catalonien.
Det er direkte billeder fra valgstedet i Lleida...
...hvor dørene lukkes.
Valgstederne lukker lige nu.
Præsident!
-Hvordan går det? -Fint.
For det første har separatisterne et absolut flertal.
For det andet er vi det største parti.
-Hej. -Hvordan går det?
Jeg er meget nervøs.
De tæller altid stemmer i de små byer først.
Og der er opbakningen til separatisterne størst, men...
...efterhånden som resultaterne fra de store byer kommer ind,
kan det kun gå opad. Vi er...
En stor del af Partido Populars stemmer går til Ciudadanos.
Det er muligt, de får nogle stemmer fra Comuns.
PSC har færre stemmer end Comuns...
-Meget færre. -...og med det ene og det andet
får vi se, hvem der får flest procent og stemmer,
men løbet bliver tæt.
-PSC har 20. -Hvordan går det med flertallet?
-Ved vi noget om det? -PSC har 20.
-De daler. -Ja, de daler.
Der er de.
Lad os se.
Overraskelsen er, at Inés Arrimadas vinder valget
med næsten en million stemmer.
Måske begår nogen selvmord.
34-36 til ERC,
Junts per Catalunya opnår 28-29 mandater, og PSC...
...18-20 mandater.
-Passer tallene? -Jeg vil hente en sandwich.
-Vil I have noget? -Nej.
Nå, det går godt.
PSC 18-20?
Ja, resultatet siger 18-20 til PSC.
Det er lavt.
-Det er dårligt. -Bestemt.
-Umuligt. -Jeg tror det ikke.
Det gør jeg heller ikke.
Det vigtige er, om vi kan samarbejde
med andre antiseparatister og danne regering.
-Ja, ikke? -Lad os se det endelige resultat.
I øjeblikket har de nok.
Men det er ikke forbi endnu.
Hvis de daler lidt, mister de flertallet.
Hvis artikel 155 ikke engang vandt under disse forhold...
Det er vigtigt, at Rajoy lider et stort nederlag.
Separatisterne har 49 procent.
-Vi har et stort land. -Vi holder tallene fint.
Det er et fantastisk resultat.
Med disse forhold...
For pokker, med kandidater i fængsel, i eksil...
...konstant kriminalisering af vores stemmer...
...konstante bombarderinger fra medierne til fordel for artikel 155...
Med dette resultat må de ophæve artikel 155.
ERC'S HOVEDKVARTER
Jeg er så glad. Se, ERC har 32, Convergència har 34.
Sådan!
Vores tal daler. Jeg vil se glade ansigter.
Jeg vil se smil, for vi har vundet igen.
Derfor er vi i Belgien.
For havde vi ikke forsvaret
institutionens lovlighed og kontinuitet,
-ville vi ikke... -Selvfølgelig.
...kunne have opnået det, vi har den sidste halvanden måned,
hvor vi har fungeret som den catalanske regering.
-Kom! Så går vi, ministre. -Kom.
Der er for mange folk.
Gå ikke den vej. Fjerde sal. Kun ministrene og præsidenten.
Ministre, denne vej.
-Vi vandt. -Snak nu ikke for meget.
Jeg siger: "Jeg er fuldstændig enig med præsidenten."
-Du taler først, jeg afslutter. -Talen bliver mest...
-Hvis du starter, afslutter jeg. -Så...
Du kan være eksilpræsidentens ordfører...
"Nederlag.
Separatisterne sejrer, uundgåeligt nederlag."
Jeg ville sige...
Præsident!
Syvogtredive mandater til Ciudadanos. Aftenens vindere.
Ciudadanos, en sand tsunami,
som vil påvirke spansk politik.
Men separatisterne bevarer det absolutte flertal
De har mistet mandater,
men Junts per Catalunya, Puigdemont og ERC har 70
og flertal
i det catalanske parlament med 135 mandater, ligger på 68.
Tak, Catalonien,
for I har sendt en besked til verden.
Mine damer og herrer,
republikken har sejret over monarkiets artikel 155!
I dag er det endnu tydeligere,
at den procés ikke repræsenterer fremtiden for alle catalanere,
og vi vil fortsætte med at kæmpe.
Fangerne skal løslades,
og den legitime regering skal tilbage i regeringsbygningen,
hvor vi hører til, og hvor borgerne ønsker, vi skal være.
Frihed!
Det ender med en forhandling, som vi altid har ønsket os.
Der er ikke noget alternativ. Vi kan ikke have en situation
med en pålagt sejr...
Vi har vundet retten til anerkendelse som et folk,
som repræsentanter i et bilateralt forhold.
De bør i det mindste tage telefonen og spørge:
"Hvad sker der? Hvordan løser vi det?"
Der er ingen grænser for muligheden for dialog.
Og hvis dialog stadig er muligt,
kan handlinger udenfor loven ikke retfærdiggøres.
Vi var aldrig nået hertil,
hvis vi alle havde forsøgt at nå til en form for aftale.
For at løse det her skal vi eliminere den uret,
der eksisterer og er virkelig...
og forklare dem, som ikke er det.
Folk vil have respekt.
Og problemet i Catalonien er i høj grad,
og grunden til separatisternes fremgang,
den manglende respekt fra Madrid.
Der skal dannes en empati og gensidig forståelse,
så de bånd, der er brudt, kan skabes,
men det tager lang tid og meget arbejde.
Det, der slår mig hele tiden, er bare...
...og jeg taler om de sidste syv-otte år og især lige nu,
hvor fuldstændig unødvendigt hele dette rod er,
og hvor nemt man kunne have undgået det,
hvis en voksen havde grebet ind og sagt:
"Børn, stop så den latterlige slåskamp i skolegården,
og lad os finde en voksen måde at løse problemet på."
DEN 23 MARTS 2018
Raül Romeva fængsles igen.
Anklageren kræver 30 års fængsel.
Josep Rull og Jordi Turull fængsles. Anklageren kræver 30 års fængsel.
Carme Forcadell fængsles også. Anklageren kræver 30 års fængsel.
Samme dag flygter Marta Rovira til Schweiz for at undgå fængsel.
Carles Mundó forlader politik to uger efter valget.
Han er prøveløsladt indtil retssagen.
DEN 2. NOVEMBER 2017
Oriol Junqueras fængsles. Anklageren kræver 30 år.
Han er fortsat fængslet.
Jordi Sànchez og Jordi Cuixart blev fængslet den 6. oktober 2017.
Anklageren kræver 30 års fængsel.
De er stadig fængslet.
DEN 22. DECEMBER 2017
Jorge Moragas stopper som Rajoys stabschef
og udnævnes til FN-ambassadør.
DEN 3. JUNI 2018
Mariano Rajoy mister regeringsmagten
efter et mistillidsvotum som følge af en korruptionsdom over PP.
Dagen efter
udnævnes Pedro Sánchez til Spaniens nye statsminister.
Pedro Sánchez udnævner Josep Borrell til Spaniens udenrigsminister.
Inés Arrimadas leder stadig oppositionen
og er national ordfører for Ciudadanos.
Carles Puigdemont er ikke vendt tilbage til Spanien
for at undgå fængsling.
Han er fri og befinder sig i Europa, efter udlevering fra Tyskland blev afvist.
DEN 17. MAJ 2018
Quim Torra indsættes som Cataloniens præsident
udpeget af Carles Puigdemont.
APRIL 2018
Hotel Husa President går konkurs og lukker.
Jeg tror, jeg ved, hvad det er. En caganer.
Hvor fin. Jeg har en derhjemme.
Jeg ved, amerikanerne er vilde med dem.
De kalder dem: "Manden, der klarer sit ærinde," ikke?
Undskyld.
Jeg husker, jeg tænkte: "Hvordan kan man placere dem et helligt sted?"
-Sært, ikke? De tiltrækker opmærksomhed. -Ja.
Det er en tradition.
Catalansk kultur er meget skatologisk.
Der er mange skatologiske henvisninger.
Dette er en caganer
ved siden af julekrybben.
Jeg tror, meningen er, den skal minde os om,
at vi er dødelige,
at vi er ydmyge, og at alle...
Alle, jeg kender, gør det.
Tekster af: Vibeke Petersen