ZALEĐENO KRALJEVSTVO
Stvoren od hladnog i zimskog vazduha,
koji je kombinovan sa planinskom kišom.
Ova ledena sila koja je i pogana i poštena
ima ledeno srce koje vredi da se iskopa.
Secite kroz srce, hladno i čisto.
Udarajte s ljubavlju i sa strahom.
Pogledajte lepotu prodornu i čistu. Razlomite led!
I slomite zaleđeno srce.
Hap! Ho! Pazite gde stajete! Ne brinite!
Divno! Moćno! Opasno! Hladno!
Led ima moć koji se ne može kontrolisati.
Jači od jednog, jači od desetorice, jači od stotinu muškaraca!
Stvoren od hladnog i zimskog vazduha,
koji je kombinovan sa planinskom kišom.
Ova ledena sila koja je i pogana i poštena
ima ledeno srce koje vredi da se iskopa.
Secite kroz srce, hladno i čisto. Udarajte s ljubavlju i sa strahom.
Lepota i opasnost se nalaze ovde. Razlomite led!
Pazite se zaleđenog srca.
Hajde, Sven.
Elsa.
Elsa! Probudi se. Probudi se. Probudi se.
Ana, vrati se da spavaš.
Ne mogu. Nebo je budno, pa sam i ja budna.
Moramo da se igramo. - Idi i sama se igraj.
Hoćeš li da pravimo sneška?
Hajde, hajde, hajde, hajde.
Izvedi magiju! Izvedi magiju!
Spremna?
Ovo je neverovatno!
Pogledaj ovo!
Ćao, ja sam Olaf i volim tople zagrljaje.
Volim te, Olafe.
Ana!
Golicaš me ispod pazuha!
Drži se! - Uhvati me! - Imam te.
Opet! - Stani!
Uspori!
Ana!
Ana?
Mama! Tata!
Dobro si, Ana. Imam te.
Elsa, šta si uradila? Ovo nam izmiče iz ruku! - Ana!
To je bila nesreća. Izvini, Ana.
Ona je hladna kao led. - Znam kuda moramo da idemo.
Led? Brže, Svene!
Svene!
Molim vas, pomozite. Moja ćerka!
To je kralj!
Trolovi? - Pst. Pokušavam da čujem.
Slatkiši. Zadržaću vas.
Vaše veličanstvo.
Rođena sa moćima ili prokleta? - Rođena. I moći jačaju.
Imali ste sreće da nije došlo do srca.
Nije tako lako zameniti srce,
ali glava može da se nagovori. - Učinite šta možete.
Preporučujem da uklonimo svu magiju,
čak i sećanja na magiju, da budemo sigurni...
Ali ne brinite, ostaviću svu zabavu.
Biće dobro. - Ali ona se neće sećati da imam moći?
Tako je najbolje. - Slušaj, Elsa,
tvoja moć će se samo povećavati.
Lepota je u tvojoj magiji...
Ali i velika opasnost.
Moraš da naučiš da je kontrolišeš.
Strah će biti tvoj neprijatelj.
Ne. Zaštitićemo je. Može da nauči da je kontroliše. Siguran sam.
Do tada, zaključaćemo kapije. Smanjićemo poslugu.
Ograničićemo joj kontakt sa ljudima
i čuvaćemo njene moći sakrivene od bilo koga...
uključujući Anu.
Elsa?
Hoćeš li da pravimo sneška?
Hajde da se igramo.
Više te ne viđam. Izađi.
Kao da si nestala.
Nekada smo bile najbolje drugarice
a sada nismo. Kamo sreće da mi kažeš zašto.
Hoćeš li da pravimo sneška?
Ne mora da bude sneško. - Odlazi, Ana.
Dobro. Ćao.
Rukavice će pomoći. Vidiš?
Sakrij. - Ne osećaj. - Nemoj da to pokazuješ.
Hoćeš li da pravimo sneška?
Ili da vozimo bicikl kroz hodnik?
Mislim da mi je nečije društvo falilo...
Počela sam da pričam sa slikama na zidovima. Drži se, Džone.
Postajem malo usamljena u svim ovim praznim sobama.
Samo gledam dok sati prolaze.
Plašim se. Postaje jača.
Zabrinutost čini da je još gore. Smiri se.
Nemoj. Ne pipaj me. Molim te. Ne želim da te povredim.
Vidimo se za 2 nedelje.
Da li morate da idete? - Bićeš dobro, Elsa.
Elsa? Molim te, znam da si unutra.
Ljudi se pitaju gde si.
Kažu budi hrabra i ja se trudim.
Ovde van sam za tebe. Samo me pusti unutra.
Imamo samo jedna drugu. Samo smo ja i ti.
Šta ćemo da radimo?
Hoćeš li da pravimo sneška?
TRI GODINA KASNIJE
Dobrodošli u Erindel! - Hvala, gospodine.
Pazite gde gazite. Kapije će se ubrzo otvoriti. - Zašto moram da nosim ovo?
Jer je kraljica sazrela. Dan krunisanja je.
Nisam ja kriv.
Šta hoćeš, Svene? - Daj mi da gricnem!
Koja je magična reč? - Molim te!
Podeli!
Ne mogu da verujem da konačno otvaraju kapije! - Na ceo dan!
Brže, Persi!
Erindel, naš najmisteriozniji trgovinski partner.
Otvorite te kapije tako da mogu otključati vaše tajne
i eksploatisati vaša bogatstva.
Da li sam to rekao naglas? - Jedva čekam da vidim kraljicu i princezu.
Kladim se da su apsolutno prekrasne. - Ja se kladim da su divne.
Princezo Ana? - A? Da?
Izvinite što vas budim, gospođice. - Ne, niste. Budna sam satima.
Ko je to? - I dalje sam to ja, gospođice.
Kapije će se uskoro otvoriti.
Vreme je da se spremite. - Naravno. Za šta da se spremim?
Za krunisanje vaše sestre, gospođice. - Krunisanje moje sestre...
Dan krunisanja je!
Prozor je otvoren! Kao i vrata!
Nisam znala da to još rade.
Ko je znao da imamo 8.000 tanjira za salatu?
Godinama sam lutala ovim praznim hodnicima.
Zašto imamo balsku dvoranu bez balova?
Konačno, otvaraju kapije!
Biće stvarnih ljudi... Biće veoma čudno.
Ali spremna sam za ovu promenu!
Jer po prvi put u životu,
biće muzike, biće svetala.
Po prvi put u životu
plesaću cele noći.
Ne znam da li sam ushićena ili hvalisava,
ali tu sam negde.
Jer po prvi put u životu,
neću biti sama. Jedva čekam sve da upoznam...
Šta ako upoznam onog pravog?
Večeras, zamislite me u haljini i ostalom...
privlačno odevena uza zid.
Zamislite sofisticiranu lepotu.
Iznenada ga vidim da stoji tamo, divan stranac, visok i pošten.
Hoću da naguram malo čokolade u usta!
Ali onda se smejemo i pričamo cele noći, što je totalno bizarno.
Ništa poput života kakav sam dosad vodila.
Po prvi put u životu,
biće magije, biće zabave.
Po prvi put u životu,
neko bi mogao da me primeti.
I znam da je stvarno ludo
da sanjam da bih našla romansu.
Ali po prvi put u životu,
barem imam šansu!
Ne puštaj ih unutra. Ne dozvoli im da te vide.
Budi dobra devojčica, kakva uvek moraš da budeš.
Sakrij. Ne osećaj.
Priredi predstavu.
Napravi jedan pogrešan potez i svi će saznati.
Ali samo danas. - Samo danas! - To je agonija koju čekam.
To je agonija koju čekam! - Recite stražarima da otvore...
kapiju. - Kapiju!
Po prvi put u životu...
Ne puštaj ih da ti priđu, ne dozvoli im da te vide,
Dobijam ono o čemu sanjam.
Budi dobra devojčica, kakva uvek moraš da budeš.
Šansu da promenim svoj usamljeni život. - Sakrij.
Šansu da pronađem pravu ljubav. - Sakrij. Ne osećaj.
Ne dozvoli im da saznaju. - Znam da se sve završava sutra,
tako da to mora biti danas!
Jer po prvi put u životu...
po prvi put u životu!
Ništa mi ne stoji na putu!
Hej! - Tako mi je žao. Da li ste se povredili?
Ja... ne. Ne, dobro sam. - Da li ste sigurni?
Da, nisam gledala kuda idem. Ali super sam.
Zapravo. - Hvala Bogu.
Princ Hans sa Južnih ostrva.
Princeza Ana od Erindela. - Princeza? Miledi.
Zdravo... opet. - O, brate.
Ovo je neugodno. Niste vi neugodni,
ali samo zato jer smo... Ja sam neugodna.
Vi ste divni. Samo malo, šta?
Hoću da se formalno izvinim jer sam udario
erindelsku princezu konjem... i za sve posle toga.
Ne. Ne, ne. Dobro sam. Ja nisam "ona" princeza.
Ako biste udarili moju sestru Elsu, to bi bilo... Jer je, znate...
Zdravo. Ali srećom po vas, to sam samo ja.
Samo vi?
Zvona. Krunisanje.
Bolje da pođem... Moram da idem... Bolje da pođem.
Zbogom.
O, ne.
Vaše veličanstvo, rukavice.
Kraljica Elsa od Erindela.
Kraljica Elsa od Erindela!
Kraljica Elsa od Erindela.
Princeza Ana od Erindela.
Ovde? Da li ste sigurni? Mislim da ja ne treba...
Zdravo. - Meni kažeš zdravo? O... Zdravo.
Izgledaš divno. - Hvala.
Ti izgledaš punije divno. Mislim, ne punije.
Ne izgledaš punije, već divnije. - Hvala.
Dakle, ovako izgleda zabava?
Toplije je nego što sam mislila. - Kakav je to fantastičan miris?
Čokolada.
Veličanstvo. Vojvoda od Vizltauna. (Grad lasica)
Vizlton. Vojvoda od Vizltona, vaše veličanstvo
Kao vaš najbliži trgovinski partner,
čini mi se da je prikladno da vas pozovem na prvi ples kao kraljicu.
Jedan, dva, tri. Skoči.
Hvala, samo što ne plešem. Ali moja sestra pleše.
Šta? - Sreća vaša. - Mislim da ne...
Ako ćete da se onesvestite, recite mi, uhvatiću vas.
Izvini. - Poput agilnog pauna.
Kad smo kod toga, sjajno je što su kapije otvorene.
Zašto ste ih uopšte zatvarali? Znate li razlog?
Ne. - Ne? Dobro. Držite se.
Ne zovu me džabe mali vodeni kos.
Poput pileta sa licem majmuna, letim.
Recite mi kada budete spremni za još jednu turu, miledi.
Bio je živahan. - Posebno za muškarca u štiklama.
Da li si dobro? - Nikad bolje.
Želim da je ovako stalno.
I ja...
Ali ne može. - Zašto ne? Ako samo... - Jednostavno ne može.
Izvini me na minut.
Drago mi je što sam vas uhvatio. - Hans.
Oduvek sam imala samo za sebe ceo salon za klizanje. Izvinite.
Vaš stas pomaže, sigurna sam.
Šta je ovo? - Rođena sam sa time,
mada sam sanjala da me je trol poljubio.
Sviđa mi se. - Da, ceo. Ukapirali ste.
Samo malo. Koliko braće imate? - 12 starije braće.
Trojica od njih su se pretvarali da sam nevidljiv. Bukvalno. 2 godine.
Užasno. - To braća rade. - I sestre.
Elsa i ja smo bile veoma bliske kada smo bile male. Ali onda,
jednog dana me jednostavno izbacila iz svog života
i nikad nisam saznala zašto.
Ja vas nikada ne bih izbacio iz svog života.
Mogu li da kažem nešto ludo? - Volim ludo.
Ceo život su mi se zatvarala vrata.
A onda sam naletela na tebe.
Upravo sam isto mislio, jer recimo...
Ceo život tražim da nađem svoje mesto pod suncem.
I možda ovo zabava progovara iz mene, ili čokoladni fondi.
Ali sa tobom... - Ali sa tobom... Našao sam svoje mesto.
Vidim ti lice. - I tako nešto nisam dosad video.
Ljubav su otvorena vrata!
- Sa tobom! - Sa tobom!
Ljubav su otvorena vrata.
Mislim da je ovo ludo. - Šta? - Da dopunjujemo jedno... - Sendviči!
To sam ja hteo da kažem. - Nisam nikad srela nekog ko misli kao i ja.
Baksuz... Opet baksuz.
Naša mentalna sinhronizacija ima samo jedno objašnjenje,
Tebi... - ... i meni... - ... bilo... - ... nam je suđeno.
Oprosti se... - Oprosti se...
sa patnjom iz prošlosti.
Ne moramo više tako da se osećamo.
Vrata! Ljubav su otvorena vrata!
Ljubav su otvorena vrata!
Život može biti mnogo lepši... - Sa tobom! - Sa tobom!
Ljubav su otvorena vrata!
Mogu li da kažem nešto ludo? Hoćeš li se udati za mene?
Mogu li da kažem nešto još luđe? Da.
Pardon. Izvinite. Možemo li da vas zaobiđemo?
Hvala. Eno je. Elsa! Mislim... Kraljice...
Opet ja. Da ti predstavim
princa Hansa sa Južnih ostrva. - Veličanstvo.
Hteli bismo... da date blagoslov...
našem braku! - Braku? - Da!
Izvinite, zbunjena sam. - Nismo razradili sve detalje.
Nekoliko dana će nam trebati za planiranje ceremonije.
Naravno, imaćemo supu, pečenje, sladoled i onda... Samo malo.
Ovde bismo živeli? - Ovde? - Naravno. - Ana.
Pozvaćemo svu tvoju braću, 12 njih, da borave kod nas. - Šta? Ne, ne, ne.
Naravno da imamo prostora. - Samo malo. Uspori.
Ničija braća neće ovde da borave. Niko se neće venčavati. - Stani. Šta?
Mogu li da pričam sa tobom, molim te? Nasamo.
Ne. Šta god da imaš da kažeš, možeš reći pred nama.
Dobro. Ne možeš se udati za čoveka koga si upravo upoznala.
Možeš, ako je ljubav prava.
Ana, šta ti znaš o pravoj ljubavi?
Više od tebe. Ti jedino znaš da izbacuješ ljude iz života.
Tražila si moj blagoslov, ali moj odgovor je "ne".
Sada me izvinite. - Veličanstvo, ako mogu da vam olakšam...
Ne možete. Mislim da treba da idete. Zabava je završena. Zatvorite kapije.
Da, vaše veličanstvo. - Elsa, ne. Nemoj, stani.
Daj mi moju rukavicu! - Elsa, molim te.
Molim te. Više ovako ne mogu da živim.
Onda idi.
Šta sam ti uradila? - Dosta, Ana.
Ne. Zašto? Zašto me izbacuješ iz života?
Zašto izbacuješ sve iz svog života? Čega se toliko plašiš?
Rekla sam, dosta!
Veštičarenje. Znao sam da se nešto sumnjivo ovde dešava.
Elsa?
Eno je.
Da! To je ona! Kraljice Elsa.
Naša divna kraljica!
Vaše veličanstvo, da li ste dobro?
Ne.
Eno je! Zaustavite je! - Molim vas, sklonite se od mene. Sklonite se.
Čudovište... Čudovište!
Elsa!
Stani, molim te!
Elsa, stani! - Ana! - Ne.
Fjord.
Sneg? - Sneg? - Da, sneg.
Da li si dobro? - Ne.
Da li si znala? - Ne.
Pogledajte! Pada sneg! Pada sneg!
Kraljica je proklela ovu zemlju! Mora biti zaustavljena!
Morate da krenete za njom! - Stanite, ne!
Ti! Da li i ti bacaš čini? Da li si i ti čudovište?
Ne. Ne. Ja sam normalna. - Tako je.
U najboljem smislu te reči.
Moja sestra nije čudovište. - Umalo me je ubila.
Okliznuli ste se na led. - Njen led! - Nesrećan slučaj. Uplašila se.
Nije to htela da uradi. Nije htela da uradi ništa od ovoga.
Ja sam kriva za večeras. Pritiskala sam je. Ja treba da pođem za njom.
Šta? - Da. - Dovedite mi konja, molim. - Ana, ne. Previše je opasno.
Elsa nije opasna. Vratiću je nazad i popravićemo sve ovo.
Idem sa tobom. - Ne. Ostani ovde da se brineš o Erindelu.
Tako mi časti.
Ostavljam princa Hansa kao upravitelja!
Da li si sigurna da možeš da joj veruješ? Ne želim da stradaš.
Ona mi je sestra. Nikada me ne bi povredila.
Sneg blešti na planini večeras,
ni otisak stopala se ne vidi.
Kraljevstvo izolacije.
I izgleda da sam ja kraljica.
Vetar zavija poput ove vrtložne oluje iznutra.
Nisam mogla da je zadržim unutra. Nebesa znaju da sam pokušala.
Ne puštaj ih da ti priđu, ne dozvoli im da te vide.
Budi dobra devojčica, kakva uvek moraš da budeš.
Sakrij. Ne osećaj. Ne dozvoli im da saznaju.
Dakle, sada oni znaju.
Više ne brini. Više ne brini.
Ne mogu više to da zadržavam.
Više ne brini. Više ne brini.
Pođi i zalupi vrata.
Baš me briga šta će reći.
Neka oluja besni.
Ionako mi hladnoća nikada nije smetala.
Smešno je kako sve izgleda malo sa distance.
I strahovi koji su me nekada kontrolisali,
sada nikako ne mogu da dopru do mene.
Vreme je da vidite šta mogu,
da testiram limite i da ih probijem.
Nema dobro, nema loše, nema pravila za mene.
Slobodna sam!
Više ne brini! Više ne brini!
Ja sam ona sa vetrom i nebom.
Više ne brini. Više ne brini.
Nikada me više nećete videti kako plačem.
Ovde stojim...
i ovde ću ostati!
Neka oluja besni...
Moja moć kovitla se kroz vazduh ulazeći u zemlju.
Moja duša uvija poput spirale smrznute fraktale svuda okolo.
a jedna misao se kristališe poput ledenog udara.
Neću više da se vratim na staro!
Prošlost neka ostane u prošlosti!
Više ne brini! Više ne brini!
I uzdići ću se poput zore.
Više ne brini! Više ne brini!
Te savršene devojke više nema.
Ovde stojim pod svetlošću dana.
Neka oluja besni!
Ionako mi hladnoća nikada nije smetala.
Elsa! Elsa!
Elsa! To sam ja, Ana,
tvoja sestra koja nije htela da zamrzneš leto.
Žao mi je. Za sve sam ja kriva.
Naravno, ništa od ovoga se ne bi desilo da mi je rekla svoju tajnu.
Ona je smrdljivica.
Ne. Ne. Ne. Ne, vrati se. Ne. Ne. Ne.
Dobro.
Sneg, morao je da bude sneg,
nije mogla da ima neku tropsku magiju koja prekriva fjordove
belim peskom i toplotom...
Vatra!
Hladno, hladno, hladno, hladno...
Trgovinska stanica Lutajućeg Oukena. I sauna.
Veliki letnji popust. Upola cene kostimi za plivanje, klompe
i balzam protiv sunca, sopstveni izum, važi?
Sjajno. Za sada, šta kažete na čizme?
Zimske čizme i haljine? - To bi bilo u našem odeljenju za zimu.
Pitala sam se,
da li je neka druga žena, kraljica možda, šta znam, prošla ovde?
Jedina osoba dovoljno luda
da bude napolju po ovakvoj oluji ste vi, draga.
Ti i ovaj momak. Veliki letnji popust.
Šargarepe. - A?
Iza vas. - Tako je, izvinite.
Pravi drekavac u julu, zar ne? Odakle on dolazi?
Sa Severne planine. - Severna planina.
To će biti 40. - 40? Ne, 10.
O, Bože, to nije dobro.
Pogledajte ove iz naših zimskih zaliha,
gde ponuda i potražnja imaju veliki problem.
Hoćete da pričate o problemu sa ponudom i potražnjom?
Ja se izdržavam prodavajući led.
Trenutno je teško baviti se tim poslom. Mislim, to je stvarno...
To je nesretno.
I dalje je 40. U cenu je uračunata poseta Oukenovoj sauni.
Zdravo, porodico.
Imamo samo 10. Pomozite.
Dobro. Za deset ćete dobiti ovo i ništa više.
Recite mi jednu stvar: Šta se dešava na Severnoj planini?
Da li je izgledala magično?
Da! Sada se povucite nazad dok se ja pozabavim ovim prevarantom.
Kako si me nazvao? - Dobro. Dobro. Ja...
Zbogom.
Ne, Svene. Nisam ti kupio šargarepe.
Ali pronašao sam nam mesto za spavanje. I besplatno je.
Izvinjavam se zbog ovog nasilja.
Dodaću četvrtinu sušenog bakalara, radi obostranog raspoloženja.
Samo odeću i čizme, zar ne?
Irvasi su bolji od ljudi.
Svene, zar ne misliš da je to tačno?
Da, ljudi će te tući, kleti i prevariti.
Svi oni su loši, osim tebe. - Hvala, druže.
Ali ljudi mirišu lepše od irvasa.
Svene, zar ne misliš da sam u pravu?
Još jednom si u pravu. Svi osim tebe.
Sredio si me. Hajde da spavamo.
Laku noć.
Ne dozvoli da dobiješ promrzline.
Fin duet. - To si ti.
Šta želiš? - Hoću da me odvedeš na Severnu planinu.
Ne vodim ljude na nikakva mesta. - Da ti parafraziram to...
Odvedi me na Severnu planinu. Molim te.
Vidi, znam kako da zaustavim ovu zimu.
Krećemo u zoru. I zaboravila si šargarepe za Svena.
Izvini. Izvini. Žao mi je. Nisam...
Odmah krećemo. Smesta.
Drži se! Volimo da idemo brzo! - Volim brzo!
Spusti noge. Ovo je sveže lakirano. Ozbiljno, da li si rasla u ambaru?
Ne, odrasla sam u dvorcu.
Reci mi, zbog čega je kraljica postala ledeno-luda?
To je bila moja krivica.
Verila sam se, a onda se ona razljutila
jer samo što sam ga upoznala, znaš, tog dana.
I rekla je da neće dati blagoslov braku...
Stani. Verila si se nekim koga samo što si upoznala?
Da. Kako god, naljutila sam se pa se i ona naljutila,
a onda je ona pokušala da ode, a ja sam zgrabila njenu rukavicu...
Samo malo. Hoćeš da mi kažeš
da si se verila sa nekim koga samo što si upoznala?
Da. Obrati pažnju. Ali fora je u tome što je nosila rukavice sve vreme,
pa sam mislila, možda joj smeta prljavština.
Zar te roditelji nisu upozorili na strance?
Da, jesu... Ali Hans nije stranac.
Stvarno? Kako mu je prezime? - Sa Južnih ostrva?
Omiljena hrana? - Sendviči. - Ime najboljeg prijatelja?
Verovatno Džon. - Boja očiju. - Sanjalačke.
Koji broj cipela nosi? - Broj cipela nije bitan.
Da li si jela dosad sa njim? Šta ako mrziš kako jede?
Šta ako mrziš kako čačka nos? - Čačka nos?
I jede to. - Pardon, gospodine. On je princ.
Svi muškarci to rade. - Bljak.
Vidi, nije to bitno. To je prava ljubav. - Ne zvuči kao prava ljubav.
Ti si neki ekspert za ljubav?
Ne. Ali imam prijatelje koji jesu.
Imaš prijatelje koji su eksperti za ljubav?
Ne verujem u to. - Prestani sa pričom.
Ne, ne, ne. Htela bih da upoznam te... - Ozbiljan sam.
Pst.
Svene, kreni!
Šta je to? - Vukovi. - Vukovi?
Šta ćemo da radimo? - Pod kontrolom je.
Nemoj da padneš da te ne pojedu.
Ali hoću da pomognem. - Ne. - Zašto ne? - Jer ne verujem tvom sudu.
Molim?! - Ko se udaje za čoveka koga jedva zna?
To je prava ljubav!
Kristofere! - Ja sam Kristof!
Sagni se!
Umalo da me zapališ! - Ali nisam.
Spremi se da skočiš, Svene! - Ne govori mu šta da radi!
Ja to radim! Skoči, Svene!
Ali samo što sam ih otplatio.
Ne, ne. ne. Ne! Ne! Ne!
Uhvati se! Vuci, Svene! Vuci!
Daću ti druge saonice i sve ono što je bilo u njima.
I razumem ako ne želiš više da mi pomažeš.
Naravno da neću više da joj pomažem.
Zapravo, sve ovo me je nateralo da nikome više ne pomažem.
Ali umreće prepuštena sama sebi. - Mogu sa time da živim.
Ali nećeš dobiti nove saonice ako ona umre.
Znaš da te ponekad ne volim. Stani. Stižemo!
Stvarno? Mislim, naravno. Dozvoliću ti da mi praviš društvo.
Erindel. - U potpunosti se zamrznuo.
Ali biće dobro. Elsa će ga odmrznuti. - Hoće li? - Hoće.
Hajde. Ovim putem do Severne planine?
Pre će biti ovim putem.
Nisam znala da zima može biti tako lepa.
Da. Stvarno je lepo, zar ne?
Ali tako je belo. Znate, šta kažete na malo boje?
Mislim recimo grimizna, šartrez...
Šta kažete na žutu? Ne, žutu ne.
Žuta i sneg? Ne idu.
Da li sam u pravu? Zdravo. - Ti si jeziv.
Ne želim to! - Evo ti ga nazad! - Molim vas nemojte da me ispustite.
Daj bre, to je samo glava. - Ne. - Loše smo započeli. - Bljak. Telo!
Samo malo, šta to vidim? Zašto visite poput slepih miševa?
Dobro. Samo malo.
Hvala. - Nema na čemu. - Sada sam savršen.
Skoro. - Bilo je kao da mi se ceo život okrenuo naopačke.
Previše jako! Izvini. Samo sam... - Vrtoglavica! - Da li si dobro?
Zezaš li me? Divan sam! Oduvek sam hteo nos.
Kako je to slatko. Poput bebice jednoroga.
Šta? Hej! Sada mi se još više sviđa!
Dobro, da počnemo sa ovim iz početka.
Zdravo svima. Ja sam Olaf. I volim tople zagrljaje.
Olaf?
Tako je, Olaf.
A vi ste? - Ja sam Ana.
A ko je onaj smrdljivi magarac?
To je Sven. A ko je irvas? - Sven.
Dobro. To mi olakšava stvari.
Pogledajte ga kako pokušava da mi poljubi nos. I ti se meni sviđaš.
Olafe, da li te je Elsa napravila? - Da. Zašto?
Znaš li gde je? - Fascinantno. - Da. Zašto? - Možeš li nam pokazati put?
Da. Zašto? - Kako ovo radi?
Prestani, Svene! Pokušavam da se skoncentrišem.
Da, zašto? - Reći ću ti zašto. Treba nam Elsa da vrati leto nazad.
Leto?
Ne znam zašto ali oduvek mi se sviđala ideja o letu.
Sunce, i sve su stvari tople. - Stvarno?
Pretpostavljam da nemaš mnogo iskustva sa toplotom. - Ne.
Ali ponekad volim da zatvorim oči
i zamišljam kako bi bilo kada leto dođe.
Pčele će zujati, deca će duvati maslačkovo paperje.
A ja ću raditi ono što sneg radi leti.
Piće u ruci, moj sneg na vrućem pesku.
Verovatno ću divno pocrneti leti.
Konačno ću da vidim letnji povetarac, nestaće zimska oluja.
I saznaću šta se desi smrznutoj vodi kada se zagreje.
I jedva čekam da vidim šta moji drugari misle o meni.
Samo zamislite koliko ću biti tvrđi/popularniji leti.
Toplo i hladno su tako intenzivni. Spojite ih i to ima smisla!
Zima je dobra da ostanete unutra i da se mazite.
Ali prebacite me u leto i ja ću biti...
Srećan sneško!
Kada život postane težak, ja volim da se držim svog sna
kako se relaksiram na letnjem suncu oslobađajući nagomilanu energije.
Nebo će biti plavo.
I vi ćete biti tamo takođe.
Kada konačno radim ono što rade smrznute stvari leti!
Reći ću mu. - Nemoj da si se usudio.
Leti!
Hajde. Elsa je ovamo.
Idemo da vratimo leto nazad! - Stižem!
Neko mora da mu kaže.
Ne. Ne. Stavio si koru prema dole. Kora treba da bude prema gore.
Kada je kora prema dole suvlje je. - Kora prema gore! - Prema dole.
Ogrtač. Da li nekome treba ogrtač? - Erindel vam duguje, visočanstvo.
Dvorac je otvoren. Imate supu i kuvano vino u Velikoj dvorani.
Evo. Razdelite ih. - Prinče Hans,
da li očekujete da samo sedimo ovde i smrzavamo se
dok vi delite naokolo svu erindelsku robu sa kojom može da se trguje?
Princeza Ana je naredila. - Ima nešto drugo.
Da li vam je sinulo da vaša princeza možda kuje zaveru sa zlom čarobnicom
da nas sve uništi? - Ne preispitujte princezu. Ostavila me je da upravljam
i neću oklevati da zaštitim Erindel od izdaje.
Izdaja?
Dečko, miran. Miran.
Gde je princeza? - Gde bi mogla biti? - Gde je?
Princeza Ana je u nevolji. Potrebni su mi dobrovoljci da je pronađemo!
Dajem dva čoveka, gospodaru!
Budite spremni na sve, i sretnete li se sa kraljicom,
okončaćete ovu zimu. Razumete li?
Kako tačno planiraš da zaustaviš ovakvo vreme?
Razgovaraću sa sestrom.
To je tvoj plan? Moj posao sa ledom, zavisi od tvog razgovora sa sestrom.
Da. - Uopšte se ne plašiš nje?
Zašto bih? - Da.
Kladim se da je Elsa najdivnija, najnežnija i najsrdačnija osoba.
Pogledajte ovo. Proboden sam.
Šta sada?
Previše je strmo. Imam samo jedan konopac,
a ti ne znaš da se penješ uz planinu. - Ko to kaže?
Šta to radiš? - Idem da vidim svoju sestru.
Poginućeš. Ne bih stavljao stopalo tu.
Odvlačiš mi pažnju. - Ili tamo.
Otkud znaš da Elsa uopšte hoće da te vidi?
Pretvaraću se da nisi tu jer moram da se koncentrišem.
Znaš, većina ljudi koja nestane u planinama želi da bude sama.
Niko ne želi da bude sam. Osim možda tebe.
Ja nisam sam. Imam prijatelje, sećaš se?
Misliš eksperte za ljubav? - Da, eksperte za ljubav!
Molim te reci mi da sam skoro stigla.
Da li je to vazduh razređeniji ovde gore?
Drži se. - Hej, Svene? Nisam siguran da će ovo da reši problem,
ali pronašao sam stepenice koje vode tačno tamo kuda želite da idete.
Hvala Bogu. Uhvati me!
Hvala. To je bilo poput ludog ispitivanja da li si pouzdan.
To je led. Možda zaplačem.
Samo napred, neću da te osuđujem.
U redu, polako, dečko. Dođi ovamo. Imam te.
Ostani ovde, prijatelju.
Savršenstvo.
Pokucaj, samo pokucaj.
Zašto ne pokuca? Misliš li da ume da pokuca?
Otvorila su se. Iznenađujuće.
Možda treba da čekaš ovde. - Šta?
Prošli put kada sam joj predstavila muškarca, sve je zamrznula.
Ali... Ne zezaj. Palata je napravljena od leda.
Led je moj život. - Ćao, Svene. - I ti, Olafe.
Ja? - Samo nam dajte minut. - Dobro.
Jedan, dva, tri, četiri.
Elsa? To sam ja, Ana.
Ana?
Elsa, drugačije izgledaš.
To je dobro drugačije... A ovo mesto
je veličanstveno. - Hvala ti,
nikada nisam znala za šta sam sposobna.
Žao mi je zbog onoga što se desilo. Da sam znala... - Ne, u redu je.
Ne moraš da se izvinjavaš. Ali možda treba da ideš, molim te.
Ali samo što sam došla ovde. - Tebi je mesto dole, u Erindelu.
Kao i tebi. - Ne, Ana, meni je ovde mesto.
Sama. Gde mogu biti ono što jesam
bez da ikoga povredim. - Zapravo, što se tiče toga... - I 60.
Samo malo. Šta je to? - Zdravo, ja sam Olaf i volim tople zagrljaje.
Olaf? - Ti si me napravila. Sećaš se toga?
I živ si? - Mislim da jesam?
On je isti onakav kao onaj koga smo napravile kao deca. - Da.
Bile smo tako bliske. Mogle bismo opet biti.
Uspori!
Ana!
Ne, ne možemo. Zbogom, Ana. - Elsa, stani.
Ne. Samo pokušavam da te zaštitim. - Ne moraš. Ne plašim se.
Molim te ne isključuj me opet iz svog sveta.
Molim te nemoj da zalupiš vrata.
Više ne moraš da budeš na distanci.
Jer po prvi put u životu, konačno razumem.
Prvi put u životu, možemo ovo zajedno popraviti.
Možemo da se spustimo zajedno niz ovu planinu.
Ne moraš da živiš u strahu.
Jer po prvi put u životu,
ja ću biti ovde.
Ana, molim te vrati se kući. Tvoj život čeka na tebe.
Idi da uživaš na suncu i otvori kapije.
Da, ali... - Znam! Namere su ti dobre,
ali pusti me na miru.
Da, sama sam ali sama sam i slobodna.
Samo me se drži podalje i bićeš bezbedna od mene.
Zapravo, nismo. - Kako to misliš niste?
Javlja mi se osećaj da ti to ne znaš. - Šta to ne znam?
Erindel je u dubokom, dubokom, dubokom, dubokom snegu.
Šta? - Nekako si izazvala večnu zimu... svuda.
Svuda? - U redu je, samo ga razmrzni. - Ne, ne mogu.
Ne znam kako. - Sigurno umeš. Znam da umeš.
Jer po prvi put u životu...
Ja sam takva budala, ne mogu biti slobodna! - Ne plaši se!
Ne mogu da pobegnem od oluje koja je u meni!
Možemo ovo rešiti zajedno. - Ne mogu kontrolisati kletvu.
Poništićemo oluju koji si napravila.
Samo ćeš je učiniti još gorom!
Ne paniči. - Toliko straha postoji!
Učinićemo da sunce jarko sija. - Nisi ovde bezbedna!
Možemo da se sa ovim zajedno suočimo... - Ne!
Možemo promeniti ovo zimsko vreme, i sve će biti...
Ne mogu!
Ana. Da li si dobro?
Dobro sam. Nije mi ništa. - Ko je ovo?
Stani, nije bitno. Morate da idete.
Ne, znam da možemo zajedno da pronađemo rešenje.
Kako? Kakvu moć imaš da zaustaviš ovu zimu?
Da zaustaviš mene?
Ana, mislim da treba da pođemo. - Ne. Ne idem bez tebe, Elsa.
Da, ideš.
Stani. Spusti nas dole! - Odlazite!
Pazite! Čuvajte se moje zadnjice!
Nije lepo da bacaš ljude!
Uspori, svađalice, opusti se. Smiri se. Smiri se.
Dobro. Mirna sam. - Ostavi sneška na miru.
Mirna sam. - Sjajno.
Daj bre!
Sada si ga razbesnela! - Ja ću da mu odvlačim pažnju. Vi narode idite.
Ne, ne, ne vi narode. Ovo je upravo postalo mnogo teže.
Pazi!
Šta to radiš?
Sredila sam ga!
Do dole ima 30 metara. - 60 metara.
Za šta će ti to? - Pravim anker u snegu. - Dobro. Šta ako padnemo?
Dole ima 6 m sveže napadanog snega,
biće kao da se prizemljujemo na jastuk.
Nadam se.
Dobro, Ana. Na tri. Jedan. - Dobro. Reci mi kada...
Spremna sam da krenem. - Dva. - Rođena sam spremna. Da! - Smiri se.
Drvo! - Šta?
Uspelo je.
Čoveče, nisam u formi.
Sada je bolje. Hej, Ana! Svene!
Kuda ste otišli, narode? Izgubili smo Kolačića od sleza tamo!
Hej. Upravo smo o tebi pričali. Samo dobre stvari.
Ne!
Ovo neće učiniti neku veliku razliku, zar ne?
Olafe! - Držite se, narode! - Brže!
Stani, šta?
Kristofe!
Ne vraćajte se! - Nećemo.
Bio si u pravu. Poput jastuka.
Ne mogu da osetim svoje noge! Ne mogu da osetim svoje noge!
To su moje noge. - Učini mi uslugu, uhvati mi guzicu.
Osećam se bolje. Hej, Svene! Našao nas je.
Ko je moj slatki mali irvas? - Ne pričaj sa njim tako.
Golicaš me.
Evo. Da li si dobro? - Hvala.
Kako ti je glava?
Dobro je. Dobro sam. Imam tvrdu lobanju.
Ja nemam lobanju... Niti kosti.
Pa... Šta sada? - Šta sada?
Šta sada? Šta ću da radim?
Izbacila me je. Ne mogu da se vratim u Erindel sa ovakvim vremenom.
A tu je i tvoj posao sa ledom... - Ne brini za moj posao sa ledom...
Brini za kosu. - Šta?
Upravo sam pala sa litice. Treba da vidiš svoju kosu.
Ne, tvoja beli. - Beli? Šta?
To je zbog toga što te je pogodila, zar ne? - Da li loše izgleda?
Ne. - Oklevao si. - Ne, nisam. Ana, treba ti pomoć. Hajde.
Dobro. Kuda ćemo? - Da vidimo moje prijatelje.
Eksperte za ljubav? - Eksperti za ljubav?!
Da. I ne brini, oni će moći to da srede. - Odakle to znaš?
Jer sam video da su to i ranije radili.
Volim da posmatram sebe kao eksperta za ljubav.
Saberi se. Kontroliši to.
Ne osećaj. Ne osećaj. Ne osećaj.
Ne osećaj!
Vidi, Svene. Nebo je budno.
Da li ti je hladno? - Malo.
Stani. Dođi ovamo.
Što se tiče mojih prijatelja... dakle,
kažem prijatelji, oni su više kao porodica...
Kako god, kada sam bio dete,
ja i Sven smo bili sami, dok nas oni nisu prihvatili.
Stvarno? - Aha.
Ne želim da te plašim, oni mogu biti malo nepristojni...
i bučni, veoma bučni...
Takođe su i tvrdoglavi ponekad, i malo oholi. I teški. Stvarno,
stvarno teški. Ali oni su dobri. Ukapiraćeš. Imaju dobru dušu.
Kristofe, oni divno zvuče.
Dobro onda... Upoznaj moju porodicu.
Ćao, momci. - To su stene.
Ti si odmor za umorne oči.
On je lud.
Roko izgleda otmeno, kao i obično.
Klej, nisam te prepoznao. Mnogo si smršao.
Ja ću da mu odvučem pažnju dok ti bežiš.
Zdravo, Svenova porodico! Drago mi je što sam vas upoznao.
Ana, zato što te volim, insistiram da bežiš.
Kapiram da ste eksperti za ljubav!
Zašto ne bežiš?
Dobro. Idem ja. - Ne, ne, ne. Ana, stani.
Kristofe!
Kristof je kod kuće!
Evo ga Kristof! - Kristof je kod kuće! - Kristof je kod kuće!
Samo malo, "Kristof"? - Da. - Daj da te vidim!
Skini odeću, ja ću da je operem.
Ne. Neću da je skidam. Drago mi je što vas sve vidim.
Ali gde je Deka Pabi? - Drema. Ali vidi, uzgajila sam pečurku.
A ja sam zaradila svoj vatreni kristal.
Meni je izašao kamen iz bubrega. - Kristofe, podigni me!
Rasteš, bravo za tebe.
Trolovi? Oni su trolovi.
Doveo je devojku!
Devojku!
Da li je to prava devojka? - Ona je poput kolačića.
Šta se dešava? - Naučio sam da se ne opirem tome.
Daj da vidim. Svetle oči. Zdrav nos. Jake zubi.
Da, da, da. Dobro će poslužiti našem Kristofu.
Samo malo. Ne. - Pogrešno ste shvatili. Nisam je zato doveo ovde.
Tako je. Mi nismo... Ja nisam... - U čemu je problem, draga?
Zašto uzmičeš od takvog čoveka?
Da li zbog toga što neotmeno hoda? - Šta? - Ili zato što nabusito priča?
Ili zbog ove bizarnosti na njegovom stopalu u obliku kruške i kvadrata?
Mada znamo da se lepo kupa, uvek na kraju nekako smrdi.
Ali nikada nećeš upoznati momka koji je osećajan i sladak. - To je fino.
Neke stvari treba da se poprave, ima samo nekoliko mana.
Njegov čudan mozak, draga. - Njegova povezanost sa irvasom.
Koja je u suprotnosti sa nekoliko zakona prirode. - Ne radi se o meni!
Neke stvari treba da se poprave, ali u ovo smo sigurni...
Možeš da ga popraviš pomoću malo ljubavi.
Možemo li da prestanemo da pričamo o ovome? Imamo ozbiljan problem.
Ja ću reći... Kaži mi, draga, da li zbog toga kako trči uplašen?
Ili zato što je društveno hendikepiran?
Da li zbog toga što voli da piški u šumi? - Nije trebalo to da znam.
Da li zadržavaš svoju naklonost zato što je kukavni plavušan?
Ili zbog načina na koji sakriva da je pošten čovek?
Neke stvari treba da se poprave, ima par buba. - Ne, nemam.
Njegova izolacija je dokaz njegovog očaja za lekovitim zagrljajima.
Neke stvari treba da se poprave, ali znamo šta da radimo.
Njegova popravka uključuje tebe.
Dosta! Verena je za drugoga. U redu?
Neke stvari treba da se kod nje poprave... - To je nešto sitno.
Ovaj navod "veridba" je fleksibilni dogovor.
I uzgred, ne vidim nikakav prsten.
Neke stvari treba da se kod nje poprave, njene misli su negde između.
Skloni verenika sa puta i cela stvar će da se popravi.
Ne kažemo da možeš da ga promeniš jer ljudi se stvarno ne menjaju.
Samo kažemo da je ljubav sila koja je moćna i čudna.
Ljudi prave loše izbore ako su besni, uplašeni ili pod stresom.
Ali bacite malo ljubavi na njihov put. - Bacimo malo ljubavi na njihov put.
I izvući ćemo ono najbolje iz njih! Prava ljubav izvlači ono najbolje!
Svako treba da se malo popravi, o tome se jedino radi.
Otac, sestra, brat. Trebamo jedni druge da se uspnemo i zakotrljamo.
Svako treba malo da se popravi, ali kada dogori do noktiju...
Jedina stvar koja može da popravi ono što mora da se popravi je
prava ljubav.
Da li, Ana, uzimaš Kristofa da ti bude trolonit sup... - Stanite, šta?
Udaješ se. - Ljubav! - Ana?
Hladna je kao led.
Tu je prisutna čudna magija! - Deko Pabi! - Hajde. Daj je ovamo.
Ana, tvoj život je u opasnosti.
Led je u tvom srcu, tamo ga je stavila tvoja sestra.
Ako se ne ukloni, taj čvrsti led će te zauvek zamrznuti.
Šta? Ne. - Ali možeš ga ukloniti, zar ne? - Ne mogu, žao mi je.
Kristofe, da je u pitanju njena glava, bilo bi lako.
Ali samo čin prave ljubavi može da razmrzne zaleđeno srce.
Čin prave ljubavi? - Poljubac od prave ljubavi, možda?
Ana, moramo da te odvedemo nazad kod Hansa. - Hans.
Povuci nas, Svene.
Olafe, hajde. - Stižem!
Idemo da poljubimo Hansa! Ko je taj Hans?
Ovde smo da pronađemo princezu Anu. Budite na oprezu,
ali nemojte da povredite kraljicu.
Da li vam je jasno? - Da, gospodine.
Kraljica!
Brže, brže! Hajde!
Tamo gore! Hajde!
Imamo je. - Nemojte. Molim vas.
Zaobiđi. Dodaj mi.
Sklonite se! - Pazi!
Pucaj! Pucaj! Sredi je!
Hajde!
Uhvati ga za ruku.
Nanišani...
Ovamo, ovamo!
Kraljice Elsa! Ne budite čudovište koga se plaše.
Ne!
Ne... Šta sam uradila?
Zašto ste me doveli ovde? - Nisam mogao da pustim da vas ubiju.
Ali ja predstavljam opasnost po Erindel. Dovedite Anu.
Ana se nije vratila...
Ako biste zaustavili zimu, vratili leto... molim vas.
Zar ne shvataš... Ne mogu.
Moraš da im kažeš da me puste.
Učiniću šta mogu.
Drži se. Hajde, druže, brže.
O, brate. Narode, vidimo se u dvorcu!
Pazi da te ne vide, Olafe!
Važi!
Zdravo! - Živ je!
To je princeza Ana!
Da li ćeš biti dobro?
Ne brini za mene.
Ana! Razboleli smo se od brige. - Miledi.
Utoplite je, i nađite smesta princa Hansa.
Hoćemo. Hvala.
Postarajte se da bude bezbedna! - Jadna devojko, smrzavaš se.
Uvedimo te unutra da te ugrejemo.
Vratiću se tamo da potražim princezu Anu.
Ne smete rizikovati da opet tamo idete.
Ako joj se nešto desi... - Ako se nešto desi princezi,
Erindel se jedino na vas može osloniti.
On je ovde unutra. Prinče Hans.
Ana. Tako si hladna.
Hanse, moraš me poljubiti. - Šta? - Smesta. Smesta. - Lakše malo.
Daćemo vam malo privatnosti.
Šta se tamo desilo? - Elsa me je pogodila svojim moćima.
Rekla si da te nikada ne bi povredila. - Nisam bila u pravu.
Ana?
Zaledila mi je srce i samo čin prave ljubavi može da me spasi.
Poljubac od prave ljubavi.
O, Ana...
Da samo ima nekoga tamo negde ko te voli.
Šta?
Rekao si da me ti voliš.
Kao 13. u naslednom nizu u sopstvenom kraljevstvu,
nisam imao šanse. Znao sam...
da ću morati da se preko ženidbe dokopam trona negde...
O čemu to pričaš?
Kao naslednica, Elsa je bila poželjnija, naravno.
Ali niko ne bi imao šanse kod nje.
Ali ti... - Hanse? - Ti si bila tako očajna za ljubavlju,
bila si spremna da se udaš za mene tek tako.
Mislio sam, nakon što se uzmemo, da ću morati da insceniram
malu nesreću za Elsu.
Hanse. Nemoj, stani.
Ali onda je sama sebe upropastila,
a ti si bila dovoljno glupa da pođeš za njom. - Molim te.
A sada mi je jedino preostalo da ubijem Elsu i vratim leto.
Nisi dostojan takmac Elsi.
Ne, ti nisi dostojan takmac Elsi.
Ja, sa druge strane sam heroj
koji će da spasi Erindel od uništenja.
Nećeš se izvući sa ovim.
Već jesam.
Molim vas, neka mi neko pomogne.
Molim vas, molim vas.
Postaje hladnije svakog minuta.
Ako ne učinimo nešto uskoro, smrznućemo se na smrt.
Prinče Hans. - Princeza Ana je...
Mrtva. - Šta?
Šta joj se desilo?
Ubila ju je kraljica Elsa.
Njena sopstvena sestra.
Barem smo položili bračne zavete...
pre nego što mi je umrla u naručju.
Nema više sumnje,
kraljica Elsa je čudovište i svi smo u smrtnoj opasnosti.
Prinče Hans, Erindel se uzda u vas.
Sa teškim srcem,
optužujem kraljicu Elsu od Erindela za izdaju
i osuđujem je na smrt.
Požurite!
Ona je opasna! Brzo se krećite. - Pažljivo.
Vrata neće da se otvore. - Zamrznula je okvir vrata.
Prionite leđima! Hajde, gurajte!
Šta je, druže? Hej, pazi.
Šta nije u redu sa tobom?
Ne razumem kada tako pričaš.
Prestani! Spusti me dole!
Ne, Svene! Nećemo da se vraćamo!
Ona je sa svojom pravom ljubavi.
Šta koji...
Ana!
O, brate.
Upomoć.
Ana. Ne.
Olafe? Olafe. Skloni se odatle.
Dakle ovo je toplota... Obožavam je.
Ali nemoj da je pipaš!
Gde je Hans? Šta se desilo sa njegovim poljupcem?
Pogrešila sam u vezi njega. Nije bio prava ljubav.
Ali trčali smo celim putem dovde?
Molim te, Olafe, ne možeš ostati ovde, istopićeš se.
Ne idem dok ne pronađemo neki drugi čin prave ljubavi da te spasemo.
Da nemaš slučajno neke ideje?
Čak ni ne znam šta je ljubav.
U redu je, znam ja... Ljubav je...
kada staviš tuđe potrebe ispred svojih. Na primer,
znaš kako te je Kristof doveo nazad Hansu i zauvek otišao od tebe.
Kristof me voli?
Ti stvarno ne znaš ništa o ljubavi, zar ne?
Olafe, topiš se. - Za neke ljude vredi da se istopiš.
Samo možda ne ovog trenutka.
Ne brini, pod kontrolom je!
Izborićemo se sa... Stani. Samo malo. Vidim nešto.
To su Kristof i Sven! Vraćaju se ovamo.
Stvarno? - Vau, stvarno se brzo kreće. Valjda nisam bio u pravu.
Valjda te ne voli dovoljno da te ostavi na cedilu.
Pomozi mi da ustanem, Olafe. Molim te.
Ne, ne, ne, ne. Moraš ostati pored vatre da se greješ.
Moram da odem do Kristofa. - Zašto?
O, znam zašto.
Eno ga tvoj čin prave ljubavi,
jaše preko fjordova poput hrabrog,
ljutog kralja irvasa! Hajde!
Pazi!
Ovamo nazad!
Zarobljeni smo.
Sklizni, Ana.
Uspeli smo!
Požuri, požuri, požuri...
Hajde, druže, brže.
Kristofe!
Nastavi dalje!
Kristofe!
Hajde!
Ne!
Svene!
Dobar dečko.
Kristofe.
Ana!
Elsa.
Ne možeš pobeći od ovoga!
Samo se pobrini za moju sestru. - Tvoju sestru?
Vratila se sa planine slaba i promrzla.
Rekla je da si joj zaledila srce. - Ne.
Pokušao sam da je spasem, ali bilo je prekasno.
Koža joj je bila ledena. Kosa joj je pobelela.
Tvoja sestra je mrtva... zbog tebe.
Ne!
Kristofe?
Ana!
Elsa?
Ne!
Ana!
Ana, ne... ne, molim te nemoj.
Ana.
Ana?
O, Elsa.
Žrtvovala si svoj život za mene?
Volim te.
Čin prave ljubavi će razmrznuti zaleđeno srce.
Ljubav će razmrznuti...
Ljubav. Naravno.
Elsa? - Ljubav.
Znala sam da ti to možeš.
Ruke dole, ovo je najbolji dan u mom životu...
i vrlo verovatno poslednji.
Olafe, drži se, mališa.
Moje lično padanje snega.
Ana? Ali zaledila ti je srce.
Jedino zaleđeno srce ovde je tvoje.
Hvala puno! - Ovo je fantastično!
Vratiću ovog nitkova u njegovu domovinu.
Videćemo šta njegova 12 starija brata misle o njegovom ponašanju.
Erindel vam se zahvaljuje, gospodine.
Ovo je neprihvatljivo.
Ja sam žrtva straha. Istraumatizovan sam. Vrat me boli.
Ima li doktora koga mogu da posetim? Ne?
Zahtevam da vidim kraljicu!
Imam poruku od kraljice.
Erindel odsad pa do nikada više
neće ni u kom smislu poslovati
sa Vizltaunom.
Vizlton. Vizlton!
Hajde. Hajde. Hajde. - Dobro. Dobro. Idem.
Stub. - Izvini.
Dobro. Dobro. Evo nas.
Dugujem ti saonice.
Da li si ozbiljna? - Da. I u pitanju je najnoviji model.
Ne, ne mogu da prihvatim to.
Moraš. Nema vraćanja. Nema zamene. Kraljičina naređenja.
Imenovala te je za zvaničnog erindelskog majstora leda
i dostavljača.
Šta? Tako nešto ne postoji. - Naravno da postoji.
Čak ima i držač za čašu. Sviđaju li ti se?
Da li mi se sviđaju? Obožavam ih!
Mogao bih da te poljubim.
Mogao bih. Mislim, voleo bih. Ja bih...
Smem li? Mi... ja... Mislim, smemo li? Stani, šta?
Smemo.
Leto!
Zdravo.
Da li ste spremni? - Da!
Led!
Okreni me!
Volim otvorene kapije.
Nikada ih više nećemo zatvarati.
Elsa, divne su,
ali znaš da ne klizam. - Hajde, možeš ti to!
Pazite! Irvas prolazi! - Mogu to! Mogu to! Ne mogu! Ne mogu!
Ćao, narode. - Tako je, Olafe. - Klizi i okreći se.