NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Бабуся каже, є дві речі, яким завжди бракуватиме смаку:
стравам без маринованих овочів і життю без кохання.
Коли я їхав у Америку з Пенджабу, привіз багато маринованих овочів,
щоб додавати до піци й бургерів.
У мене з ними пов'язано багато спогадів.
Цього мене навчила бабуся.
Завжди плекай спогади про речі, які любиш.
Тримай ці спогади в серці.
Вона покинула Лахор десятки років тому,
та навіть дрібниці нагадують їй про його вулички, райони та її дім.
І коли спогади про її дім оживають,
з'являється аромат ґрунту та смак його чудових страв.
Я зрозумів про мариновані овочі, коли переїхав у Америку,
та мені знадобиться час,
щоб зрозуміти її слова про кохання.
ЛОС-АНДЖЕЛЕС
«ОБЕРЕЖНО-ОБЕРЕЖНО» ПОСЛУГИ ПЕРЕЇЗДУ
Мені дуже прикро.
Мені не потрібні вибачення. Це ваш обов'язок.
Вибачте, сер.
-Тепер будемо обережніші. -Навіщо? Нічого не лишилося.
Ви вже згубили мого собаку
і розбили урну з прахом мого батька.
Краще будьте обережні зі своїм партнером.
Називаєтеся «Обережно», але в компанії самі бовдури.
-Вибачте. -Що може бути краще старої музики, га?
Стара музика вічна.
Наприклад, Рахман. Ні, він ще не старий.
Або Рафі. Сардар теж любить його пісні.
Обережно.
О ні!
У цілості й схоронності.
-Не хвилюйтеся. -Ціле.
І звук перевіримо.
Ця музична шкатулка для моєї матері все.
Як гарно.
Працює.
Брате, вона, мабуть, нагадує тобі твого батька.
Серйозно?
Повертаємося до роботи.
Що відбувається?
Вибачте.
О ні!
-Ви цілі? -Так.
Усе гаразд? Ви не постраждали?
О ні!
Чому це я винен? Не починай. Забудь.
Амріку, послухай. Не тікай.
З цією шкатулкою її пов'язували приємні спогади.
Навіщо прив'язуватися до речей?
Вони зрештою ламаються. Припини. Я не винен.
-Подивимося матч. -Ти ніколи не винен.
-Правильно. -Згубив його собаку,
розбив урну з прахом,
а тоді питаєш: «Чому це я винен?»
Рвеш книжки й кажеш: «Полагодимо».
Чиниш гармидер зі словами: «Потім приберемо».
Амріку, ти спакував кота з рибкою!
-Щоб вони потоваришували. -Твій талант мені не зрозумілий.
Як тобі це вдається? Скажи.
-Як тобі вдається це робити? -Що?
Не можеш скласти список продуктів, та коли йдеться про мої вади,
цілий перелік напоготові.
Хіба я вказую на твої недоліки? Ти не ідеальна, але я мовчу.
Не можеш вибачитися, то винуватиш мене?
Вигадуєш усе.
-Хочеш список твоїх недоліків? -Так, будь ласка. Ну?
«Амріку, коли заходиш, залишай взуття назовні.
Вдягай інше взуття, тоді заходь».
Я входжу до свого дому, а не до спортзали. А ось ще!
«Будь ласка, їж фрукти. Вони корисні».
-І? -Я чоловік, а не мавпа!
Ось ще, твоє улюблене!
«Ці магніти мають висіти перпендикулярно».
Не чіпай їх.
У холодильнику потепліє, якщо зсунути магніти?
-Якщо я зсуну, він припинить… -Не…
Умієш тільки ламати, Амріку.
А от лагодити не вмієш.
Радо! Ну все. Я більше не буду. Будь ласка, припини.
З мене досить обіцянок.
-Ти про що? -Між нами все скінчено.
Хто дбатиме про «Обережно-Обережно»?
А про мене хто дбатиме?
-Я пожартував. -Не віриться, що ти це сказав.
Тебе турбує хоч щось, крім компанії?
Чи я для тебе щось важу? Або ще щось?
Тобі начхати на почуття інших.
Так, я не розумію почуттів. Мені піти?
У цьому й біда, Амріку.
Коли ми про це говоримо, ти завжди кажеш:
«Я маю піти. Маю втекти».
Я сама винна. Очікувала чогось не від того хлопця.
Ти з сім'єю не можеш розібратися, що вже про мене говорити?
Я не хочу ні з ким розбиратися! Ані з сім'єю, ані з тобою!
Таким я є!
Можу бути тільки таким.
Не хочеш, не треба.
Ясно?
Така розлука
Я можу витримати без тебе
Не можу терпіти Коли ти на мене сердишся
Моя кохана
Ні…
Прочитай у моїх очах
Моя кохана
Завжди в моєму серці Хочу, щоб ти залишилася…
Ви з Ґолді підете зі мною на побачення?
Без тебе мені не вижити
Сумнівів нема - я помру
Коли ти сердишся, мені болить
Не розбивай моє серце
Не залишай мене
Кохана, не розбивай моє серце
Не розбивай моє серце
Не кидай мене
Моя кохана Не розбивай моє серце…
-Радо? -Що?
Хочеш бути моєю партнеркою?
-«Обережно-Обережно». -Будьмо.
Лише скажи Чому ти так мене кохаєш?
Я не янгол Доля сміється наді мною
Ти не знаєш, як багато для мене важиш
Я твій душею й тілом
Якщо ти підеш, мене теж не стане
Не розбивай моє серце
Не кидай мене
Кохана, не розбивай моє серце
Не розбивай моє серце
Не кидай мене
Моя кохана Не розбивай моє серце…
РАДА
Радо,
ми не вперше сваримося.
Ти теж перейшла межу.
Втягнула мою сім'ю. Невже це було потрібно?
Знаю, я був не правий.
Визнаю, це моя провина.
Але хто зрозуміє мене краще за тебе?
Ніхто.
Ти знаєш, я сказав це під впливом миті…
ТАТО
Привіт.
Дитино, стан Сардар погіршився.
І це ще не все. Вона хоче їхати в Лахор.
Як людина, що ледве може дістатися власної вбиральні,
доїде до Лахора?
Це нісенітниця.
Вона нікого крім тебе не слухає.
Тому ти потрібен мені тут якомога швидше. Розумієш мене?
Так.
Чому ти схожий на покинутого коханця?
Візьми себе в руки й приїзди сюди.
Усе ясно?
-Па. -Па.
Радо…
АМРІТСАР
АМРІТСАРСЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ
Чому б тобі не сісти на дієту?
Що ти робиш, Сардар?
-Їси весь день. -Джоґі, забери його.
Вибачте, лікарю.
Це вже край, Сардар.
-Злізь, хлопчику. -Перетворила лікарню на парк.
Скільки лікарів було?
Три, Сардар.
І лише одна пухлина.
Однак вони не змогли дістати її з мого тіла.
Сором їм, дупоголовим!
-Сардар, принаймні вони можуть спробувати. -Дурниці!
Спроба нічого не варта. Вона не гарантує результат.
Лікарю, поговоримо назовні. Пройдіть зі мною.
Куди ти? Понті!
Що ти від мене приховуєш?
Що він там проніс?
Каву?
Що за!
Якщо вже щось несеш, воно має бути того варте.
Недоумки.
Послухайте, ми вже застосували радіотерапію для лікування пухлини.
Думаю, в такому віці їй буде важко витримати іншу операцію.
Вона молода духом, але ж їй насправді 90 років.
То що нам робити далі, лікарю Понті?
Пропоную вам забрати її додому
та створити для неї комфортне середовище.
Ґуркі.
Про що ви там пліткуєте?
Ґуркірат, ходи сюди.
Що таке?
Він патякає, а хоч би що корисне сказав.
Якими будуть нові 2000 рупій?
Годі піклуватися про інших, почни дбати про себе.
Що сказали ті три мавпи?
Сказали, що ти абсолютно здорова.
Якби вони сказали це мені в обличчя, я б згадала їх у заповіті.
І скількох ти ще хочеш додати до свого заповіту?
Скажи, що нам робити з моєю пухлиною?
З пухлиною…
Голосніше.
Пий ці пігулки, і пухлина зникне.
-Серйозно? -Так.
-То давай. -О ні! Що ти робиш?
Ти ж сказав, що я здорова. Усе гаразд.
Тоді поїхали в Лахор.
Наче в Лахор можна поїхати на таксі.
Ми збиралися поїхати завтра, після виписки.
Знаєш, хто приїде до тебе завтра?
-Бгаджі? -Ні.
Амрік.
О, Амрік із Америки.
-Так. -Він нарешті скучив за своєю бабусею?
Тобто я скоро дам дуба?
Про що ти?
Я скоро помру?
Що ти таке кажеш? Не хочу такого чути.
Добре, подзвони Амрікові.
НАЙКРАЩІ ЦІНИ Й ПРОПОЗИЦІЇ ГОРІЛЧАНІ ВИРОБИ
Скільки там було односолодових?
Десь 12, Сардар.
-Скільки плануєш взяти? -Дві.
Сором тобі, негіднику!
Ну ось, лаєшся на власну дитину.
Не зважай, скажи краще, чого такий похмурий?
Поговоримо, коли приїду.
Ти нікуди не їдеш. Відпочивай вдома.
Я їду в Лахор. Хіба тато тобі не сказав?
Що? Ти збожеволіла? Хто ж мандрує світом у такому віці?
-Сиди вдома й відпочивай. Ясно? -Я їй так і сказав.
До дідька той вік.
Скажи, чому таке сумне обличчя?
Бувай, до зустрічі.
Що? Ой!
АМРІК СІНҐХ
Ой! Він перервав дзвінок.
Що я їм скажу?
Таксі, сер?
Таксі, мем? Таксі? Таксі, сер?
ВІТАЄМО В АМРІТСАРІ НА «ЧЕМПІЕН САЙКЛЗ» ІЗ 1946 Р.
Таксі?
Сер, таксі?
Ні, мене рідні зустрінуть.
У місті сильні затори. Будете вдома, поки вони сюди приїдуть.
Мене рідні зустрінуть, дякую.
-Сер, таксі? -Гаразд, як забажаєте.
Сер, таксі?
Як їхатимемо додому, затори будуть?
Не хвилюйтеся, просто сідайте.
Зупиніться!
Джоґіндер!
Чорт.
Теплий прийом!
Амріку, ти перший входиш
до свого дому як злодій!
Стій! Сидіти!
-Він мене вкусив. -Амріку, дитино!
Цей собака скажений.
Нехай припинить. Заберіть його.
Не розбий пляшки в пакеті з дьюті-фрі.
Він іще гавкає. Припини гавкати!
Дитино. Заберіть його.
Як ти, синку?
А ти як гадаєш? Пес божевільний? Вкусив мене!
-Чому ти так пізно? -Як це? Мене ніхто не зустрів.
Усі питання до тата.
Чи я не наказав послати машину по нього? Що сталося?
Братик Лавлі забрав машину.
-Лавлі? -Гей!
А що такого? Він же її не продав.
Він її узяв, бо мав зустріч.
Мама написала вже в дорозі: «Якщо ти вже там, не міг би…»
-Я винен, не треба було тебе просити. -То це я винен?
-Ти завжди ні до чого. -Що я зробив?
Обережніше.
Це мій візок, а не джойстик від приставки.
Ти маєш про мене дбати.
Догоджати мені, а я згадаю тебе в заповіті.
І ти більше ніколи не працюватимеш.
-Скільки можна це повторювати? -Привіт, Сардар Каур з Лахора.
Привіт, Амріку з Америки!
Обійми-но мене.
Присядь.
Тепер розповіси, чому ти похмурий?
Я розійшовся з нареченою.
І ти страждаєш, бо тепер вона твоя колишня,
чи вона стала твоєю колишньою, бо змушувала тебе страждати?
Скажи мені.
Що сталося, дитино? Що таке?
Амріку?
Годі плакати, синку. Ходи сюди.
Усе гаразд, не плач.
Твій собака мене покусав.
Усе гаразд, не плач.
Ти очікував дива від свого сина?
Як він контролюватиме Сардар, якщо себе опанувати не може?
Дай йому трохи часу. Упевнений, він щось придумає.
Він як поїхав в Америку, геть розум втратив.
Відколи Сардар впустила його зі столу, коли він був малий,
він починає плакати без причини.
Наш син не божевільний.
А ти б не плакала, якби я скинув тебе зі столу?
Навіщо мене скидати?
Подивись на це.
ЛАВЛІ ГІРСЬКИЙ ВЕЛОСИПЕД
Уже всюди ставиш своє ім'я?
Не вимахуйся, мала.
Скажи, як тобі дизайн?
Дизайн нормальний, а от ім'я неправильне.
-Має бути Амрік. -Чому?
Він улюбленець Сардар.
Власник «Чемпіен Сайклз». Він повернувся, брате.
Але Сардар обіцяла, що я буду гендиректором.
Так, авжеж.
Можна подумати, вона виконала всі свої обіцянки.
Пінкі!
Навіщо йому було повертатися?
Працював би далі у своїй компанії «Обмежено-Обмежено».
«Обережно-Обережно».
Обережно чи обмежено, немає різниці.
Лавлі так чудово керував компанією.
Упевнена, Ґуркі відчув загрозу. Це він попросив Амріка приїхати.
Боявся, що Сардар віддасть усе Лавлі.
Але надії усіх індійців…
Що ти гмикаєш?
Я тобі не казочку розповідаю! Втупився у свій телевізор.
-Я щось кажу, ти гмикаєш. -Що ти робиш?
Я хвилююся, а вам усім байдуже.
-Добраніч, Сімі. -Добраніч.
Гані з твоїм суродженцем обговорювали Амріка.
Яке це має значення? Він усе одно мій брат по матері.
Так, у вас одна мама,
але велосипедну компанію в Лахорі започаткував твій батько.
Але батько Ґубджі допоміг розвинути компанію.
Посадити дерево важливо, але поливати його теж не менш важливо.
То тепер ти на боці Лавлі.
Сама подумай. Лавлі добре керує компанією.
Якби ми прислухалися до ідей Амріка, компанія б закрилася.
Навіть Ейнштейн би не прославився, якби ніхто не зважав на його ідеї.
Хочеш сказати, ми народили Ейнштейна?
Не знаю, але його ідеї були карколомні.
-Просто в нього ніхто не повірив. -Авжеж, бо він Ньютон.
-Не в тій сім'ї народився. -Завжди мусиш сказати останнє слово.
Хай там як, а добре, що наш син вчасно повернувся.
Якщо збереже її прихильність,
Сардар неодмінно залишить йому частину спадку.
Чого ти на мене витріщився?
З тобою неможливо говорити про практичні речі.
Ось тобі й Сардар
Завжди становить загрозу
Завдає клопоту
А потім тікає
-Твоє молоко готове. -Візьми свіжу газету.
Він хоче, щоб ти приготувала ранковий чай.
Де мій блейзер, мамо?
-Сину! -Його прасували?
Принесіть мені масло до парати.
Чудово
Усі в захваті
Нікуди бігти, ніде сховатись
У мене унікальний настрій, як ні в кого
Наповню твої серце й душу коханням А божественність запалить їх
Викладись на 100% І перемога в твоїх руках
Чудово
Йду назустріч горизонту
Чудово
Йду за мрією
Чудово
Благословляю всіх
Чудово
Йду назустріч горизонту
Чудово
Йду за мрією
Чудово
Благословляю всіх
Чудово
«ЧЕМПІЕН САЙКЛЗ»
МАЙБУТНЄ В РУКАХ ЛАВЛІ
НОВА ЛІНІЙКА ЕЛІТНИХ ВЕЛОСИПЕДІВ
Я бачив.
Знову впроваджують елітні велосипеди.
Чия це була ідея?
-Баблі важко працював. -Не Баблі, а Лавлі.
Байдуже.
Твоя ідея була хороша, але невчасна.
Якби ти дала мені трохи часу, все було би вчасно.
Що ти завжди кажеш? Впустила мене зі столу,
то я дурнуватий?
Мушу сказати, синку, ти такий, як усі.
Усім відомо, що ти незабаром поїдеш,
тому вони весь час розповідають мені свої сумні казочки.
Припини цей театр, Сардар.
Всевишній тебе не послухає. Навіщо йому головний біль?
Чого він не послухає, якщо я нічого не просила?
Підійди.
Ну ж бо.
Підійди, кажу.
Відвези мене в Лахор.
Даю тобі слово.
І я зроблю тебе чемпіоном «Чемпіен Сайклз».
Слово даєш?
Сардар Каур з Лахора.
Чого тобі треба в Лахорі?
Коли країну розділили,
частина моєї душі лишилася там.
У мене там дім,
який я збудувала разом з твоїм дідусем.
Я хочу відвідати той дім.
Похилий вік забирає в людей розум.
А ти сам? Збожеволів у такому юному віці.
Я з дитинства ненормальний,
відколи ти впустила мене малого зі столу.
Сардар, твоя холодна кава.
ЛАГОР, 1946 Р.
Ось і він.
Наш пошарпаний дім.
Міг би просто сказати «оселя». Навіщо назвав його пошарпаним?
Птахи будують оселю гілочка за гілочкою.
І ми свою так збудуємо.
Це той імпортний алкоголь, який ти вкрав?
Так, це він.
Скуштуй. Будьмо.
Ідеально.
Мій невеличкий внесок для нашої оселі.
Це…
Якщо не для нашого дому, то навіщо вони мені тоді?
Я хочу бути твоєю
Я належу тобі, коханий
Не потрібні мені місяць і зірки
Тільки мій коханий
Де б він не жив Це й мій дім теж
Я з посмішкою витримаю все
Де б він не жив Це й мій дім теж
Я з посмішкою витримаю все
Скажи тільки слово, коханий…
Я належу тобі
Ніколи мене не кидай
Я належу тобі
Ніколи мене не кидай
Не дай нашому коханню ослабнути…
Я належу тобі
НАЙКРАЩІ ВЕЛОСИПЕДИ ІНДІЇ
Ніколи мене не кидай…
-Вище. -Гаразд.
Туди. Он туди.
Трохи нижче.
Зараз добре?
О ні!
Я належу тобі
Ніколи мене не кидай
Можна трохи ближче?
Я належу тобі
Ніколи мене не кидай
Ти й досі п'єш холодну каву взимку…
Гаразд.
Ну не плач.
Я поїду з тобою.
ВІЗОВИЙ ЦЕНТР
-Нелегко отримати пакистанську візу. -Гаразд.
Але ви отримаєте дозвіл, тому що маєте зелену карту.
Дякую, сер. Але моя бабуся не має зеленої карти.
Сподіваюся, це не проблема.
-Побачимо, що можна зробити. -Добре.
ПАКИСТАНСЬКА ВІЗА ВІДМОВА
-Неможливо. -Неможливо?
Чому, сер?
Бо ваша бабуся
у чорному списку.
Сардар - зірка ютьюба.
Сьогодні, під час товариського матчу між Індією й Пакистаном
стара жінка з Амрітсару спричинила хаос…
І МАТЧ УЖЕ НЕ ТОВАРИСЬКИЙ
…коли потягнула посадовця з Ісламабаду за бороду.
Бгаджі, ти мавпо!
Потягнула за бороду та образила словами.
Як ти смієш називати Бгаджі мавпою? Сам ти мавпа!
За її словами, посадовець з Пакистану…
Ти з сімейства мавп!
…назвав гравця Гарбаджана мавпою.
Ти смієшся?
Через нього в Пакистані тебе вважають персоною нон-грата.
Вітаю.
Ой! Він назвав мого Бгаджі мавпою.
-І ти розбила пляшку на його голові? -Так.
Проблема в тому, що ти вмієш тільки ламати, а не лагодити…
Та що з ним таке?
Амріку,
в новинах сказали, що за два роки буде кінець світу.
То йди й урятуй його.
А мені байдуже.
За кілька років мене вже не буде.
Не можеш спати вночі через ті дивні сни.
То, може, розповіси мені історію, щоб я заснула?
Історію свого розриву.
Моя історія розриву - не казка на ніч.
Добре, тоді відкорковуй віскі.
Поквапся.
Потерпи.
Це та, що тобі подарував дідусь?
Ні, не вона.
То імпортний алкоголь. Упевнена, колись ми її знайдемо.
Він украв пляшку в якогось англійця.
Він налив тобі випити у велику склянку, а тоді запропонував руку й серце.
-Так? -Так.
-Будьмо. -Будьмо.
А тоді з'явилася буря й усе знищила,
а я провела решту свого життя в спогадах про нього.
Хай живе Пакистан!
Ламайте двері!
Ніхто не повинен утекти!
Хапайте всіх!
Жоден будинок невірних не повинен встояти.
Ґуршеру Сінґх, цей дім є символом нашого кохання.
Це наш Тадж Махал.
Коли ми закладали фундамент, мені наснився сон.
Ми назавжди залишимося тут з нашими трьома дітьми.
-Цей дім малий для трьох дітей. -Не малий.
Невдовзі ми купимо сусідні землі й розбудуємо наш дім.
А потім ця вулиця буде відома як вулиця власників «Чемпіен Сайклз».
Пізніше наші діти та їхні діти
збудують собі будинки на цій вулиці.
А ми з тобою відпочиватимемо в наших кріслах
у місячному сяйві.
-Правда? А потім? -Що потім?
Наша історія скінчиться.
Не смій померти раніше за мене.
Бо тоді нікому буде хвилюватися за мене.
Обіцяю.
Коли настане час, ми підемо разом.
Тоді я теж даю тобі слово.
Доведеться стримати слово, пане.
Якщо ми залишимо цю країну,
тобі доведеться нести дім на голові.
Добре, понесу.
Дитині теж подобається ця ідея, Ґуршерджі.
Знищити їхні оселі!
Жоден із їхніх будинків не повинен встояти.
Хай живе Пакистан!
Дуже важко, коли хтось приходить до тебе й каже,
що твій дім тобі більше не належить. І країна ця більше не твоя.
Гаразд.
Сардар, навіть якщо ми туди дістанемося,
усе, мабуть, давно змінилося.
Вулиці й райони виглядатимуть інакше.
Твого дому й знайомих людей там не буде.
Мій дім стоятиме, синку.
Нічого в ньому не зміниться.
Той дім сповнений спогадів.
Можливо, фарба на стінах зблякла,
але спогади навколо них надто сильні, щоб стертися.
Я прикрашала їх любов'ю.
Як ви створювали «Обережно-Обережно» своєю любов'ю.
Ні.
Покажи мені її світлину.
Облиш, Сардар.
Як тобі може тут подобатися, якщо твоє серце лишилося там?
Сумуєш за нею?
Весь час тільки про неї думаю.
Я тебе розумію.
Я теж весь час думаю про Ґуршера Сінґха.
Хочеш сказати, ти відчуваєш те, що відчуваю я,
останні 70 років?
Коли Ґуршер Сінґх залишив цей світ,
частина мене пішла з ним.
Я весь час відчуваю його відсутність
останні 70 років.
Тому я хотіла повернутися до дому, щоб заповнити цю порожнечу.
Перш ніж дух мене покине,
я хочу посидіти поруч
і заповнити порожнечу.
От і все.
Джоґіндер.
-Так. -Поїхали.
Як щодо автомандрівки
з Амрітсару до Лахора?
Серйозно?
Ти відвезеш мене туди?
Що б там не було,
я допоможу тобі заповнити порожнечу, Сардар.
Обіцяю.
Дякую.
Хтось зробив помилку.
ВЕРХ. КОМІСІЯ ПАКИСТАНУ
Це не Бог написав, що не можна виправити.
Вибачте, сер, я можу запропонувати вам тільки свої вибачення.
Я прийшов до вас із надією, сер. Будь ласка, зробіть щось.
-Ви не розумієте. -Ні, це ви не розумієте.
Це не можливо.
Сер, це останнє бажання моєї бабусі.
Вона хоче поїхати в Лахор.
Я розумію, але…
Ні, сер, ви не розумієте.
Послухайте, дайте мені трохи часу.
У неї немає часу. Сер, їй недовго лишилося.
Можете дати мені два дні? Дайте мені два дні.
Дайте мені два дні, і я спробую допомогти.
-Дякую, сер. Два дні, так? -Будь ласка.
ПЕРЕСАДКА СЕРЦЯ ДЛЯ 90-РІЧНОЇ ЖІНКИ
-Сер… -Хто повірить у те,
що наша 90-річна Сардар хоче поїхати в Пакистан заради пересадки серця?
Наче в нас тут немає сердець і лікарів.
А в тебе немає мозку. Не заважай. Іди роби домашку.
Чому ти такий грубий?
-Посунься! -Гей!
А. РАДА ЛАКШМІ
Які діти пішли.
Рада.
ЦЕЙ ТИЖДЕНЬ В «ОБЕРЕЖНО-ОБЕРЕЖНО»
Масова розсилка?
Так, слухаю.
Доброго дня, це Кереші з верховної комісії Пакистану.
Сер! Так, сер.
Я чекав на ваш дзвінок, сер.
Ми розглянули ваш запит у миротворчій комісії.
Дякую, сер. Дякую.
Я сказав, що ми розглянули.
Що ви хочете сказати?
Насправді,
верховна комісія відхилила заявку вашої бабусі
через її запальність.
Але ви можете поїхати в Лахор.
Упевнений, ви повернетеся з масою спогадів.
Зі спогадами бабусі нічого не вдієш,
а її нащадки можуть повернутися зі спогадами?
Тоді я маю поїхати в Лахор і привезти її дім у кишені.
Ніхто ж не помітить, так?
Сьогодні ми поговоримо про людину з невеликого американського містечка,
якій удалося перевезти 100-річне дерево з оригінального місця на 30 кілометрів.
Це диво вдалося здійснити компанії, що надає
послуги переїзду «Обережно-Обережно», і її керівниці пані Раді з Індії.
Поговоримо з нею.
Розкажіть нам про це диво.
Привіт.
Дереву, яке ви бачите, 100 років.
Тож нашій команді довелося поводитися досить обережно.
Ми подумали, що якщо в цей день і час
можна перевозити великі будинки з одного місця в інше,
то чому не врятувати дерево і його коріння?
Часто фундамент чи коріння чогось старого дуже міцні,
тому перевозити їх досить легко, якщо добре вхопитися.
Хочу віддати за це належне своїй команді.
ПОШУКОВА СИСТЕМА
Якщо Сардар не може поїхати в Лахор,
тоді її дім приїде з Лахора до неї.
І це буде не повернення додому, а повернення дому.
@МЗСІНДІЇ - допоможіть мені, будь ласка.
МЗС
Будинок індійців у Пакистані повернуть до Індії.
На вас підпишуться мільйони людей.
Слід принаймні скликати зустріч.
Потім його піднімуть, як при перенесенні конструкції.
Наприклад, храм. Піднімаємо храм, а потім…
-Я що робити потім? -Що тут у вас, народ?
Нічого. Показував їй нетфлікс на ютьюбі.
Зараз повернуся. Па.
Сер! Мені потрібні дві хвилини вашої уваги.
Я досить зайнятий. Поговоріть із Азіфом.
-Розгляньте його питання. -Мені потрібні ви, не Азіф.
-Я розберуся. -Сер!
Будь ласка, сер!
-Я передам ваше повідомлення. -Дві хвилини.
Перенести будинок важко, але можливо.
Інженери називають це перенесенням конструкції.
Погляньте, сер.
Підіпремо будинок сталевими балками, щоб уникнути аварії.
Потім піднімемо його домкратами, як…
Сер, у вас є шина? Тобто машина.
Так само, як ми піднімаємо машину, щоб замінити колесо,
піднімемо будинок на домкратах.
Потім повільно перенесемо на вантажівку, щоб безпечно перевезти.
Запакуємо як слід, щоб він нікуди не з'їхав,
і можемо перевезти з одного місця в інше.
Так часто роблять, сер.
Під час будівництва автострад і трас так переносять храми.
Я зв'язався з командою, яку ви тут бачите.
З ними зв'язався.
Я дуже впевнений, що ми зможемо. Я впевнений у цьому.
Єдине, що нам потрібно від вас, сер,
це дозвіл мера Лахора.
Добре.
Сер, перевезти будинок з однієї країни в іншу не важко,
якщо приборкати наші его.
Якщо дивитися на це відкрито,
це схоже на те…
Якби селянин перевіз банку з олією з дому до міста.
Саме так, сер.
Чи банку з маринованими овочами.
Сподіваюся, ви розумієте.
МІНІСТЕРСТВО ЗАКОРДОННИХ СПРАВ
-Скажіть мені одну річ. -Яку?
Що з Верховною комісією Пакистану?
Я над ними працюю.
Дозволу ще немає, але я все владнаю.
Усе, що з ними пов'язано. Ми вас підтримаємо.
-Дякую. -Він має на увазі моральну підтримку.
-Правильно. -Так.
Навіщо мені моральна підтримка?
Ми вас підтримуємо, але неофіційно.
Так.
Бо якщо це йтиме від нас,
а вони відмовляться, наш рейтинг упаде.
-Так. -Рейтинг?
Який ще рейтинг?
Це не бадмінтон на дитячому майданчику. Так не чесно.
Пакистан може відмовитися від обіцянки будь-якої миті.
Саме так.
-І люди сміятимуться з нас. -Правильно.
Тому ми вас підтримуємо, але залишимося в тіні.
Так.
У такому випадку Індія…
Пан Індія?
Так!
Якщо вам удасться повернути будинок,
не забудьте відмітити Міністерство закордонних справ у своїх твітах.
-Точно. -Не забудьте. Правда, мем?
Яка компанія вам допомагає?
-«Обережно-Обережно». -Яка?
«Обережно-Обережно».
Назвіть інших членів команди.
А. Рада Лакшмі.
Алло?
Алло, я можу поговорити з пані Радою?
Це я. Чим можу допомогти?
Тримай.
Алло?
Привіт, Радо.
Алло? Амріку?
Ми можемо поговорити? Пару хвилин?
Кажи швидко. В мене обмаль часу.
-У Сардар теж. -Чому? Що з нею сталося?
Пухлина.
Але я дзвоню через інше. Мені потрібна твоя допомога.
-Професійна допомога. -Професійна?
Так.
Сардар хоче відвідати свій старий дім у Лахорі.
Радо, чому мені здається, що ти не зможеш відмовити?
Бо ти помиляєшся, Амріку.
Не знаю, чи я маю рацію, але мені точно неприємно.
Проблема в тому, що ти, як завжди, покинеш цю справу незакінченою.
У тебе хибна уява про мене.
Стільки днів минуло, а ти дзвониш через роботу.
Ти не допоможеш мені, бо я не вибачився?
Якщо це не твоє его, то що? Ти теж могла мені подзвонити.
Хто просив мене піти, Амріку?
Дякую за твій безцінний час.
Знаєш що?
Успіхів. Бувай.
Дякую, бувай.
Вона відмовилася допомогти.
То ти не поїдеш?
Я туди поїду.
Авжеж, поїду.
І зроблю це без її допомоги.
Чому ми вдаємо шпигунів, мамо?
Чому я шпигую за кимось, замість керувати компанією?
Який ідіот! Іноді я сумніваюся, чи мій ти син.
Пінкі! Ходи сюди.
Чому твоє відчуття стилю не таке, як в інших?
Дай-но гляну, чи в тебе немає лупи.
Кажу тобі, треба втирати яйця, спробувати кондиціонер, а ти не слухаєшся.
У тебе таке сухе волосся. Нагадує хвіст.
І треба ось так щипати себе за щоки. Щоб були рум'яні.
-Усе гаразд. Можеш іти. -Моя сім'я ненормальна.
Намасти волосся яйцем із кондиціонером.
Знайшов щось корисне?
Мамо, скажи мені одну річ.
Амрік насправді падав зі столу?
Так, а що?
Він планує спакувати будинок у Пакистані й привезти його в Індію.
І в ньому будуть усі речі?
Я кажу не про речі в будинку.
А про весь будинок.
З Пакистану в Амрітсар.
Дивися уважно. Тут буде його фундамент.
Овва! Не хвилюйтеся, сер. Усе зробимо.
Якщо щось піде не так, будеш винен.
О ні! Можете на мене покластися, сер.
Скажу відверто.
Крім тебе ніхто не знає, що я туди їду.
Якщо хтось дізнається, я тобі й копійчини не заплачу.
Якщо заплатите вчасно, це залишиться між нами.
Ходімо.
-Сукхе! Тут 2,8 на 3,7 метри. -Уже біжу!
Розберемося.
Що ти збираєшся тут робити?
Ви все знаєте?
Якби ж ти тільки не впав тоді зі столу…
Тільки не це знову. Я роблю це заради Сардар.
Немає сенсу розповідати вам щось. Марнування часу.
Ти нічого не розповідав.
Це я почув, що про це ніхто не повинен дізнатися.
Що нам казати Сардар, якщо вона спитає, де ти?
Лавлі точно заволодіє компанією, поки тебе не буде.
Вас тільки компанія хвилює?
Просто в мене один син. Моя єдина дитина.
Навіщо мені відпускати його в Пакистан?
Дай йому закінчити.
Це ти перебиваєш. Помовч.
Я? Це ти з ранку ніяк не замовкнеш.
-Я не замовкну? -Так.
-Ти нічого не казав! -Дивно.
Можна я щось скажу?
Будь ласка.
Кажи, дитино. Давай.
Сардар пообіцяла
зробити мене генеральним директором «Чемпіен Сайклз»,
якщо я відвезу її у той дім.
Сімі! Ґурбаз просить тебе приготувати чай.
Ось що.
Коли я поверну Сардар її дім,
вам не доведеться більше хвилюватися про Лавлі чи готувати чай.
Ось тобі перекусити на дорогу.
Я їду в Пакистан, а не на шкільний пікнік.
-Візьми. Що як зголоднієш? -Добре.
-Светр? -Спакував.
-Білизна? -Мамо!
Що «мамо»? Діжестив?
За кордоном важко перетравлювати їжу.
Це моя перша закордонна подорож?
Ходи сюди.
Стій. Я відведу від тебе лихо.
Ніхто мені не наврочить.
Не забудь спакувати кокос. Я принесу солодкий йогурт.
Вибач.
Треба мені було добре подумати, перш ніж сварити тебе, синку.
У моєму віці легко вийти з себе.
Але ти молодий.
Тобі треба було втекти, щоб я не могла тебе дістати.
Хочеш, щоб я вибачилася? Добре, пробач мені.
Будь ласка, пробач.
Бідолашний.
Амрік - твій улюблений онук?
-Ну. -Так, авжеж.
Це пес її улюбленець.
Дивись, що вона з ним зробила.
Куди ти зібрався з цією торбою?
В Америку ненадовго. Навіть не помітиш, що мене немає.
А що як я помру, а тебе не буде?
Ні, Сардар. Просто…
Мабуть, дзвонила дівчина з «Обережно-Обмежено».
Ні, ти не розумієш.
Забув, що ти мені обіцяв?
Хіба ми не збиралися в наш дім у Лахорі?
Я не сказав, що ми не поїдемо. Дай мені трохи часу.
Пінкі, ти моя улюблена онука.
Ходімо.
Ходімо. З дороги.
Який егоїст. Повертається в Америку.
Обіцяв відвезти мене в Лахор.
Такий брехун.
Я зрозуміла, кому чого треба.
Може, просто мене вб'єш? Давай.
Дивися, ми побили всі старі рекорди.
Чемпіон править цим містом.
Я виконав п'ятирічний план.
Планую вивести «Чемпіен Сайклз» на світовий рівень.
Зроблю її топовим брендом.
Не відкривай вікно.
Нашій дитині немає чим дихати.
І мені теж.
Але наша дитина задихається.
Подумай головою.
Мені потрібне свіже повітря.
-Там тривають заколоти. -Але ж не на нашій вулиці, так?
Люди з нашого кварталу підуть один на одного?
-У нас тут є вороги? -Немає ніяких ворогів.
Але люди там поводяться нерозсудливо.
Мені байдуже.
Тут хороші люди, не зважаючи на релігію.
-Як ти не зрозумієш? -Я не хочу розуміти.
Усі ми боролися за свободу нашої країни,
щоб потім боятися й ховатися від земляків?
Хочеш ховатися тут?
Люди праві. Ти дійсно божевільна.
Вважаєш мене божевільною, добре. Давай усе з'ясуємо, пане.
Ця божевільна жінка хоче прожити з тобою життя.
Ти це розумієш?
Сардар! Відчиняй двері!
Ламайте двері Сардар!
Ламайте їх!
Ламайте, хлопці!
Просто вибийте двері!
Ламайте двері!
Ми всіх уб'ємо!
-Хай живе Пакистан! -Я тобі ніколи ні в чому не відмовляв.
Сьогодні послухай мене.
-Що б не сталося, не виходь. -Ламайте двері!
Полонених не брати! В атаку!
Простий смертний
ІНДІЯ
Чому ти не сказав Сардар?
Нащо казати їй, поки нічого не зроблено?
Я ж нічого не доводжу до кінця.
Якщо схиблю цього разу…
Не хочу розбити їй серце.
Не казатиму їй нічого, доки не доведу до кінця.
Добре? І ти їй нічого не кажи.
Добре, я їй не скажу.
На все воля Божа.
Усі перемоги - його промисел.
Життя минає
Земля плавиться під ногами
Сонце блякне
І твій берег ще так далеко
Але треба далі йти
Треба йти далі, друже
Рани на твоїх ступнях
Будуть твоїм дороговказом
Рани на твоїх ступнях
Будуть твоїм дороговказом
Будь певен і йди далі
Простий смертний Господь із тобою
Ти сильний наче залізо
Твоя хоробрість не має меж
Світ у твоїх руках
Простий смертний Господь із тобою
ЛАГОР
Форт Лахор. Як він вам?
Дуже схожий на наш Червоний форт.
Скажіть, куди вас відвезти?
Шиш Махал, Форт Лахор? Що хочете побачити?
Ні, мені потрібен Кабутарвалі Ґаллі.
Ясно.
Вам не потрібні відомі пам'ятки.
Це короткий шлях.
Але далі доведеться йти пішки.
-Це тут? -Так.
Вибачте. Де Кабутарвалі Ґаллі 36?
Бог бачить усі шляхи.
Кабутарвалі Ґаллі 36?
Можна зрізати вуличкою ліворуч. Я сам нею ходжу.
Ідіть ліворуч, ні - праворуч.
Праворуч чи ліворуч?
Ліворуч. А потім праворуч.
Дякую.
На дорозі з круговим рухом другий з'їзд. Поверніть ліворуч.
Можна дві дюжини яєць?
-Дві дюжини? -Так, і хліб.
Треба приготуватися, сестро.
Що ви кажете? Так, будь ласка.
О боже. Вони зносять той будинок.
Вибачте, де будинок номер 36?
Не знімати відео.
Вибачте, будь ласка.
Усі назад. Будь ласка, відійдіть.
Що ти робиш? Загинеш! Гей!
Збожеволів? Стій! Відійди!
Зупиніть його! Він здурів. Злізь!
Хочете мене вбити? Надто високо.
Будь ласка, припиніть. У що ти мене вплутала, Сардар?
Хто ти? Втратив глузд? Злазь.
Це дім моєї бабусі. Тому я тут.
Я приїхав забрати цей будинок в Індію.
Забрати будинок? Звідки взявся цей навіжений?
Він збожеволів.
Зніміть його звідти.
Навіщо? Як можна ламати чужий дім?
Він має рацію. Не можна ламати чужий дім.
Ти готуєш чай, то йди готуй. Не лізь не в свої справи.
І він справді пішов готувати чай?
Опусти його.
-Стояти. -Навіщо ви його пустили?
-Давайте поговоримо. -Гей!
Із тією цеглиною?
Він вас нею не бив. Хіба захищатися заборонено?
Ти повернувся? Тобі не соромно? Провчити тебе?
Але хлопець має рацію.
Розумію. Ви спланували це разом.
План? Який ще план?
Спланували заволодіти чужою нерухомістю.
Незаконно заселилися туди минулого року.
Він не зі мною. Дайте мені поговорити з головним.
Добре, я його покличу. Кличте поліцію.
Він хоче поговорити з головним.
Поквапся. Скоро шоста вечора.
Треба закінчити роботу й збиратися.
Я викличу поліцію.
-Погляньте на час. -Алло.
Треба щось робити, інакше вони зламають будинок.
Ні-ні. Що ми можемо?
Так.
Не можна просто щось зламати! Не можна!
Просто не можна!
-Підряднику, назад! -Назад!
Що це за нісенітниці?
-Назад, підряднику. -Сором тобі, підряднику!
-Послухайте. Відпустіть мене. -Тарзан!
Малий щось каже. Дайте послухати. Кажи.
Агов!
Ключ!
Стій!
-Тарзан, сюди. -Не називай мене так!
Стій. Куди ти з ними? Стій!
Ключі…
-Дай мені ключ. -Тримайте.
Ти здурів? Чому ти їх туди кинув?
-Біжимо сходами. -Так, усередину.
-Драбиною! -Так буде швидше?
Допоможи. Драбиною ми заліземо швидше.
Допоможи мені.
-Так, ставте. -Давай.
-Тримайте, а я полізу. -Злазь.
Поліземо по черзі.
Збожеволів? Я перший.
Зараз я тобі дам. Назвав мене дитиною?
-Я тобі кажу, Чоте. -Стій!
Назвав мене дитиною?
Що це ти робиш? Стій!
-Злазь! -Ні!
Вибачте!
-Ключі в мене! -Кидай униз.
Віддай мені.
-Навіщо ти їх скинув? -Вибач.
Поліція вже тут.
Тримайте.
Що ти робиш?
Рятую свою шкуру.
-Шановний, ви хто? -Так?
Хто цей божевільний хлопець?
Навіщо ви влаштували тут хаос?
Спричинили тут безлад. Якщо в мене зіпсується настрій…
Сер, це будинок моїх пращурів. Цей.
-Це будинок дядька Фероза. -Ще до відокремлення.
Бабуся розповідала, що він належав власнику велосипедної компанії.
Так, це було до відокремлення. «Чемпіен Сайклз».
Його будував мій дід. І я відвезу його своїй бабусі.
-Віриш у Бога Ханумана? -Що?
Вибираєш гору замість травинки?
Якщо бабуся хоче побачити дім, нехай прийде сюди.
Вона не може приїхати.
Довга історія, а лишилося їй недовго.
Вона… Вислухайте мене, сер. Що ви робите, сер?
Будь ласка, вислухайте мене, сер.
Збираємося!
-Заберіть його. -Відпустіть.
Завтра точно розвалимо цей будинок.
Фальшиві документи?
Ні, сер. Усе в порядку.
Він із Амрістару, Пенджаб.
Нерезидент, має зелену карту. Його звуть Амрік Сінґх.
Я дзвонив до відомства в Делі. Вони сказали те саме.
Приведіть його величність усередину.
І подзвоніть будівельнику Кхану.
-Усе так просто. -Так.
-Чому цього не зробите?
Якщо ви вже тут, візьміть із собою всіх жителів.
Знайдете гарне зелене поле в Пенджабі, там і поставите.
Сер, тут є безпровідний інтернет?
Що зробите? Селфі зі мною?
-Пізніше. Подивіться це відео. -Не хочу.
-Будь ласка. -Що там?
На комп'ютері можна себе на Марс приліпити.
-Забудьте Марс. Дивіться. -Брехня.
Це Земля. Піднімають і ставлять на вантажівку.
Подивіться. Це правда, сер.
Так я його заберу, сер. І нікого не потурбую.
Сер, де цей негідник?
Через нього я втратив 200 000 рупій.
-Спокійно, пане Кхан. -Ніхто не хотів тих руїн.
Раптом хтось з'являється і каже, що це його будинок.
Я хочу його побачити і спитати, чого він хоче.
Знаєте, скільки я втратив? Ви винні мені 200 000! Платіть.
Чому це я вам винен? За що, сер? Це мій будинок.
Я не дозволю вам здійснити ваші підступні плани.
Які плани? Чому підступні? Це мій дім.
-І що ви зробите? -Що захочу.
-Будете готувати коржики на даху? -Так, це мій будинок.
Я подам на вас у суд. Вам ще дістанеться.
З віком люди втрачають глузд, включаючи Сардар.
Кричать без сенсу.
Може, мені втекти?
Ні, моя торба.
Паспорт?
Чудово. Дивовижно. Дайте я вас обійму.
Чому ви не сказали, що ви з Амрітсару?
-А яке це має значення? -Велике значення.
Я сам з Амрітсару. Я там народився.
У нас була велика пекарня, «Пекарня Кхана». Чули про неї?
Я пригощу вас лахорським чаєм.
-Ходімо. -Сер, мені потрібен дім, а не чай.
Буде вам дім. Ходімо. Послухайте…
І поруч була моя пекарня.
Якщо вона така відома, то точно є в інтернеті.
Якби вона була в інтернеті, я би вас не просив.
-Беріть усе, що забажаєте. -Правда?
Мені потрібна тільки земля. Її я вам не віддам.
І залишитися не дозволю. Скажу відверто.
Мені не потрібна земля.
Цей будинок належить моїй бабусі. Я хочу його забрати. От і все.
Можете забрати бабусин будинок.
Мені ця конструкція ні до чого.
Хай благословить вас Аллах. Дякую, що віддали його мені.
-Моя вдячність не знає меж. -Щастя вам.
Пригощу вас лахорським чаєм. Дуже його хочеться.
Ходімо.
Щоб забрати будинок, спочатку вам треба внести заставу за себе.
Дядьку!
Я прибув із посольства Індії, щоб внести заставу за Амріка Сінґха.
РАУФ КХАЛІД
Не можу знайти його паспорт. Він лежав у мене тут.
Перевірте ще раз. Він має бути там.
Він у мене. Так безпечніше.
Скажіть щось.
Агов? Хоч скажіть, коли його випустять?
Привіт!
Не підходь до мене. Через тебе я опинився за ґратами.
А що я зробив? Ви стояли перед краном, як Тарзан.
І хто б рятував будинок, якби мене теж заарештували?
Замовкни. Так говориш, ніби ти мене врятував.
Серйозно? Може, це Бог прислав сюди людей з індійського посольства?
-Який абсурд! -Дійсно, який абсурд!
Нас не цікавить втручання в цю маячню.
Це я.
Про вас усі говорять, пане.
Номер чотири.
Коли справа набере обертів, не треба нас у це втягувати.
Послухайте мене.
Індійське посольство нічого про це не знає,
навіть про те, що за вас внесли заставу. Це ясно?
Так, пане Індія.
Дякую, сер.
-Чому ти за мною ходиш? -А це ваша вулиця?
Годі мене переслідувати. Грошей не дам.
Ні, сер. Мені не потрібні гроші.
Підпишіть документ про те, що я управляючий цього об'єкту.
Будинку вашої бабусі.
Далі ми з будівельником самі розберемося.
Нащо мені це підписувати?
Друг пізнається в біді.
Допоможіть мені, а я можу знадобитися вам у цій чужій країні.
Як мені допоможе продавець чаю?
У вас там досі недооцінюють продавців чаю.
Та це нічого.
Зникни, бо відлупцюю.
Як не хочете, можете не прислухатися.
-Зникни! -Уже йду.
От холера.
Ґуршерджі,
принеси наш імпортний віскі.
Інші не такі смачні.
Ой! Скажи, що це склянка, а не пляшка.
-Назнін? -Так.
-Виправ одяг? -Так.
НЕ ХВИЛЮЙСЯ, БУДЬ ЩАСЛИВИЙ
-Привіт, тату. -Як справи, Амріку?
Тихіше. Дай нам поговорити.
Дитино, ти прославився.
Знаю, але Сардар не повинна дізнатися.
Добре.
Забудьте про це. Я зустрічаюся з мером.
Мені потрібне благословіння Сардар. Покличте її.
Сардар. Дивися, хто тобі дзвонить.
-Сардар! -Просто поговори з ним.
Тату, я не бачу її обличчя. Зміни кут. Сардар!
Як грубо! Телефон що не так зробив? Хто ж ламає телефони?
А хто порушує обіцянки? Твій син свою порушив.
Уся моя родина божевільна.
-Доброго дня, сер. -Так?
Амрік Сінґх. Мені призначено.
Будь ласка, сідайте.
МУНІЦИПАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО ЛАХОР, ПАКИСТАН
«ДОН» «ТРИБ'ЮН»
МЕР НІАЦІ
Під час індо-пакистанського матчу в Могалі старенька з Амрітсару спричинила хаос,
потягнувши бороду старшого державного посадовця з Ісламабаду
і облаявши його.
Сер…
-Друкуйте на лицьовій сторінці. -О ні!
САКЛАН НІАЦІ
Саклан Ніаці.
Сер, посміхніться в камеру.
Сер, до вас чоловік з Індії, просить вашого дозволу.
Той, що хоче підняти свій будинок і забрати в Індію.
Люди чого тільки не зроблять, щоб потрапити в новини.
Авжеж.
Корчить із себе Санні Деола.
Прослизнув на територію ворога і рятує дім.
Були розпорядження від верховної влади?
Ні, жодних офіційних схвалень.
Дуже добре.
Ви хотіли побачити, як він працює?
Зараз ви побачите його стиль роботи.
-Його стиль роботи? -Що ж…
Зазвичай я ігнорую будь-які проблеми й заколоти,
бо вони згасають самі.
Відклади проблему, і вона сама себе вирішить.
-Покличте його. -Слухаюся.
Покажу вам на прикладі.
Цього не друкуйте.
Авжеж, ні, сер.
Дивіться, я його вислухаю.
Добре.
І хай буде те, що буде,
я не буду реагувати.
Добре, сер.
Будь ласка, заходьте.
-Будь ласка, заходьте. -Добре. Заходьте.
Так. Сідайте.
Дивіться, як він не квапиться.
Ні. Ви не отримаєте цього дозволу.
Доки я мер Лахора, цього дозволу не буде.
Моя бабуся хвора. Будь ласка, розважте ще раз.
-Ваша бабуся ненормальна. -Це ви ненормальні, сер.
Не даєте нам дозвіл, тому що образилися?
-Це не чесно. -Забирайтеся, доки вас не викинули.
-Виведіть його. Охорона! -Поговоримо.
-Мені дозволили сюди прийти. -Викиньте його. Геть.
-Давайте поговоримо. -Геть.
-Вислухайте мене. -Геть. Викличте будівельника.
-Сер, я… -Зрівняйте будинок із землею.
-Моя бабуся… -Ідіть зі мною.
Добре. Я піду.
Амрік дзвонить.
Так, синку?
Мені не дали дозволу.
Чому це завжди трапляється зі мною?
Сердечні справи не склалися.
Моя ідея сімейного бізнесу зазнала поразки.
І план щодо здійснення мрії Сардар теж не спрацював.
Усе гаразд. Не засмучуйся.
Ти зробив усе, що міг, чи не так?
Так.
Йому не дали дозвіл.
Я здивована, що він узагалі сподівався отримати дозвіл.
Заборонено перевозити людей між країнами.
-А він хотів цілий дім перевезти. -Покваптеся!
Швидше йдіть до Сардар.
-О ні! -Що сталося, Сардар?
Чому ви мені брехали? Ви всі брехуни.
Хто тобі брехав?
Я знаю, що помру.
Я читала всі медичні висновки.
Ти теж почитай!
Навіщо мені взагалі далі жити? Я просила лише одного.
Хотіла поїхати в Лахор. Та нікого не цікавить, чого хочу я.
Послухай, Сардар, Амрік цим займається.
-Коли він знайде… -Мені байдуже.
Навіщо труїти моє тіло, якщо я все одно помру?
Не хочу я пити ці ліки! Робіть що хочете!
Що сталося? Ви отримали дозвіл?
ПОЛІЦІЯ
-Салаам алейкум. -Алейкум салаам.
-Пане Кхан. -Що?
Починайте зносити будинок.
Мені шкода.
Я б допоміг, якби міг.
Нічого.
У мене для вас подарунок.
ПЕКАРНЯ КХАНА
Пекарня Кхана?
Дякую.
Його зносять. І це неправильно.
Його не слід зносити.
Поквапся, мамо. Ходімо швидше.
Вони знову починають.
-Що це за маячня? -Ці люди…
Вони знову за своє.
Потрібно лише трохи надії,
і нагода обов'язково з'явиться. Так!
Ми маємо право. Ви не можете знести цей будинок.
Ви не можете розвалити цей будинок.
Рада!
-Привіт, хлопці! -Він прийшов…
-Привіт. -Привіт.
Агов. Припинити сентименти.
Чули про закон КП про історичні пам'ятки від 1997 року?
Закон КП від 1997 року?
Чи КП не означає Кевін Пітерс? Про що мова?
Я служу тільки з 1998 року.
Було б непогано, якби ти знав щось до початку служби.
Отже, не чули. Я вам розповім.
Потрібен спеціальний дозвіл від департаменту архітектури
на знесення будь-якої будівлі, що має понад 70 років.
У вас є їхній дозвіл?
Є дозвіл? З'ясуйте.
-Дозвольте перевірити, сер. -Звідки ти це знаєш?
Бо дослідження є важливою частиною нашої роботи.
Кому потрібні ці дослідження?
Очевидно, я зробила це не для тебе. Я хочу врятувати будинок.
Я тут роблю свою роботу.
Мер наказав нам знести будинок. Які ще дозволи нам потрібні?
Упевнений, у пана Кхана вже є всі важливі документи.
-Ні, дозволу в мене немає. -Що ви кажете, пане Кхан?
Не втручайся.
Є таке правило.
Воно стосується департаменту археології.
Вони мають верховну владу, тому не поспішатимуть, так?
Упевнений, ви робите це з якоїсь іншої причини.
І якщо я не помиляюся,
то ніяке індійське посольство вас не знайде.
Їм не доведеться мене шукати, сер.
Обидві країни бачитимуть кожен мій крок.
-Ця рама підійде? -Так.
-Тоді поїхали. Добре. Готові? -Зйомка.
Сер, ви стали інтернет-сенсацією.
Коли ви стояли перед краном,
чи ви могли уявити, що ваш виступ розірве інтернет?
Ні, мадам. Я про це й не думав.
Я зробив це все, щоб урятувати будинок.
Є особлива причина, чому ви забираєте цей дім?
Цей дім…
Це мій родинний дім, що належав моїй бабусі.
Їй 90 років,
і вона не здорова. У неї обмаль часу.
Я лише хочу виконати її останнє бажання.
Під час відокремлення
людям довелося залишити частину свого життя.
-Ось чому… -Запишемо це.
…з вашою допомогою…
З допомогою пакистанських ЗМІ я б хотів висловити прохання…
Допоможіть мені виконати останнє бажання моєї бабусі.
Дозвольте мені забрати цей будинок.
Будь ласка.
Поквапся. Залиш триноги тут.
Я хочу виконати її останнє бажання.
Це я.
Дозвольте вивезти будинок бабусі.
Так!
-Дозвольте забрати будинок. -Думаєш, йому вдасться?
Авжеж. Він же мій син.
Хлопець став знаменитістю.
-Який? -Погляньте.
Дозвольте вивезти будинок бабусі.
Амрік Сінґх намагається зробити неможливе.
Він промовляє до пакистанців і…
Це увійде в історію як вияв любові онука до своєї бабусі.
…щоб йому дозволили перевезти дім…
Salaam alaikum. Це ваш друг, Амрік Сі…
-Ні, Амрік - це я. -Точно.
-Він хоробрий. -Я вірю, ні.
Я хочу, щоб між двома країнами знову був мир.
Чи Пакистан озвучив свою позицію?
Ще ні, сер.
Ми не потрапимо на перші сторінки, якщо вони першими зроблять заяву.
-Приймайте рішення. -Слухаюся.
ПМ ІНДІЇ ГАРЯЧА ЛІНІЯ
-Намасте. -Вітаю.
Це бабуся нашої країни.
І її дім - наш дім.
Тому ми всі повинні зустріти
цей дім у нас з відкритим серцем.
До мене дійшли новини про Кабутарвалі Ґаллі.
Коли я про це почув,
то відчув потребу виконати останнє бажання моєї індійської сестри.
Коли я дізнався, що вона нездужає…
Будь ласка, сідайте.
Як я можу вам завадити,
якщо сам прем'єр-міністр дав вам свій дозвіл?
Та проблема не тільки в дозволі.
Вам також необхідно безпечно дістатися додому.
Ви нам погрожуєте?
Чому ви думаєте, що це погроза?
Така велика вантажівка легко може потрапити в аварію.
А що як дороги в поганому стані?
Є маса варіантів.
Будинку варто з'їхати лише трохи, і його вже не повернути.
Це не валіза, яку можна поставити на місце.
І чого ви від нас хочете?
По-перше, це не повинно нікому заважати.
Гаразд, сер.
Потрібен дозвіл від усіх місць, які ви проїжджатимете,
не зважаючи на час.
-Готово, сер. -Авжеж.
-Дякую. -Хвилинку.
Є ще одна умова, про яку я не згадав.
-Та ваша відьма… -Бабуся.
Це моя бабуся.
Так.
Вона повинна переді мною вибачитися.
Благати мене про прощення.
-Послухай мене. Поговори з Сардар. -Він не жартував.
Якщо він налаштований нам завадити, то не дозволить забрати дім.
Сардар ніколи не вибачиться перед тим невдахою.
Принаймні спробуй її переконати.
Вона безсумнівно вибачалася перед кимось.
Ти ж бачила Сардар…
Ти ніколи її не бачила. Сардар ні перед ким не вибачається.
-То це у вас сімейна риса? -Радо, не треба…
Радо, моя сім'я. Моя сім'я!
Сім'я?
Привіт, Пінкі.
Будь ласка, вибач, синку.
Треба мені було добре подумати, перш ніж сварити тебе.
У моєму віці легко вийти з себе.
Але ти молодий. Хочеш, щоб я вибачилася?
Добре, пробач.
Тобі треба було втекти, щоб я не могла тебе дістати.
Я лиха стара жінка. Будь ласка, пробач.
Гаразд.
Добре, я підпишу.
Дякую. Ходімо.
Сер, чому ви так легко дали їм дозвіл?
Він нічого не знає, Сафіку.
Він лише накликає на себе ще більше проблем.
Одного дня його спіткає невдача.
І його, і його будинок.
Гей, навіщо ти ламаєш антену? Просто від'єднай кабель.
У будинку забагато телевізорів.
А інтернет?
Я залив роутер водою і знищив кабелі.
Чи ти не збожеволів?
У Сардар на телефоні є інтернет і без Wi-Fi.
Щоб працював інтернет, у Сардар має бути телефон.
Ґуркі, ти бачив мій телефон?
-О ні. Ходімо. -Що нам робити?
-Твій собака вхопив твій телефон. -І впустив у миску з молоком.
Ми хотіли висушити його на сонці.
-Навіть феном сушили. -Купимо тобі новий.
Навіщо? Він же на гарантії.
Як бачите, дороги розширюють,
щоб вони могли без перешкод вивезти будинок.
-Прискорте роботу, хлопці. -Сер, дозвольте скласти план.
Вони втратили розум. Ціла сімейка божевільних.
-Зачекай. -Що таке?
Цього забагато.
Я лише дотримуюся вказівок лікаря.
-Чи всі з вас тепер щасливі… -Так
…щось отримати?
Що тут відбувається, Сардар?
Усі браслети, які я берегла для майбутньої дружини Амріка.
-Тепер вони твої, Міну. -Добре, мем.
Що тобі зробив Амрік?
Я не люблю людей, що порушують свої обіцянки.
Спочатку твій батько, потім твій син.
Вони порушили свої обіцянки й розбили моє серце.
Надто голосно.
Що мені робити?
Боже, допоможи. Яке неподобство.
Такий шум, мамо. Ми не можемо вчитися.
Нічого не вдієш, доню.
-Ти що, сліпий? -Вибачте.
-Він зламав мій щит. -Вибачте, я заплачу.
-Ви що, не розумієте? -Що сталося?
У нас гості.
Ми не можемо спілкуватися через те, що ви тут робите.
Робите це просто перед моїм будинком.
Потерпіть. Я везу будинок на вантажівці.
Це створює такі незручності.
-Трубу пробили. -Звідки тече вода?
Що відбувається, Радо?
Нехай хтось перекриє воду.
Гей, навіщо ви перекрили воду?
-Мені потрібні мішки. -Кидай це.
Несіть мішки.
-Моя донька одружується. -Де мішки?
Швидко-швидко.
Треба зупинити постачання. Перекрийте воду.
Потрібно ще?
Ще один.
Я просив вас подбати, щоб не завдати нікому клопоту.
У вас є одна година.
Розслабся, Амріку.
Амріку, труба.
Готово, сер. Водопровід перекрито.
Дядька Абдула підключили до газу.
Лічильники я теж від'єднав.
Чого витріщилися? До роботи.
Ти мій герой!
До роботи, хлопці.
-Синку. -Благослови, тату.
Сардар страждає від сильного болю. І відмовляється приймати будь-які ліки.
Вона зробила нас нещасними,
бо я від'єднав інтернет і телебачення.
Думаю, варто сказати їй, що ти повертаєш її будинок.
Не смій. Ти цього не зробиш.
Усе ще може піти шкереберть. Не кажи.
Дай їй слухавку. Я поговорю з нею. Вона мене послухає.
Так, я змушу її з тобою поговорити.
Було б добре. Поквапся. Але тільки без відео.
Від'єднайся і задзвони без відео, інакше вона все зрозуміє.
Алло?
-Увімкни гучний зв'язок. -Так, вмикаю гучний зв'язок.
Ось, говори.
Чому не хочеш поглянути мені у вічі? Чи тобі соромно на мене дивитися?
Сардар, Wi-Fi не працює. З відео не вийде. Поговори з ним.
Привіт, Сардар Каур з Лахора.
Я скоро повернуся, і в мене для тебе великий сюрприз.
Тому ти маєш пити свої ліки. Інакше помреш і не побачиш сюрприз.
Гаразд? Тому швидко випий ліки.
Це на нього чекає сюрприз, коли він повернеться.
Мене вже давно не буде.
Що ти робиш, Сардар? Це новий телефон.
Яка з нього користь без інтернету?
Які дурниці. Алло?
Трохи назад.
Ось так.
Я Садія з «Новин Пакистану».
Почався процес перевезення будинку.
Його піднімуть над землею й завантажать на вантажівку.
А після цього повезуть в Індію.
Шість гідравлічних домкратів…
Поставте домкрат назад. Помаленьку. Так, бо навіть…
-Кут нормальний? -Амріку, Радо. Ми готові.
Домкрат! Як це можливо?
Що відбувається, Радо?
Обережно.
Дайте мені документи!
Заспокойтеся. Що нам тепер робити? Прошу всіх заспокоїтися.
Ви ж робите таке щодня.
Гідравлічний домкрат підвів.
За кого ви нас маєте, за шиномонтажників?
Ми не вантажимо такі важкі речі на вантажівки.
Прокол!
-Збери їх усі, Амріку! -Куди він пішов?
-Амріку, брате! -Тихіше.
Дайте дорогу.
-Давайте сюди. -Пропустіть.
Відійдіть. Давайте.
-Автомобільні домкрати. -Давайте ще.
-І як він хоче їх застосувати? -Зараз побачимо.
Розступіться. Обережно.
Гей, не підходьте сюди.
Відійдіть у бік.
Вирівняйте. І піднімайте повільно.
-Усі разом. -Тепер перевірте рівень.
Хутчіш, доки будинок не зламався.
Треба піднімати одночасно.
Перевір праворуч.
-Закріпили? -Овва.
Що це було?
Зараз рівно?
Так.
Давай.
Прямо.
Тримай прямо.
Так-так.
Давай ще. Лівіше.
Ще трохи.
Зараз повільніше.
Стій.
-Меку, завантажуй будинок. -Гаразд.
Обережно!
-Повільно. -Обережно.
Чудово!
Йду назустріч горизонту
Чудово!
Йду за мрією
Чудово!
Благословляю всіх
Чудово!
Що за нісенітниці, діджею?
Ти вже 30 хвилин там сидиш. Нічого не працює. Мої гості от-от будуть.
Вони святкують весілля вдома. Давайте все розчистимо.
Сюди, хлопці.
Годі базікати, підійдіть до мене.
-Де решта? -Ходімо.
-Піднімайте. -Вона це не підніматиме.
-Піднімайте. Давайте. -Забираємо.
Давайте, хлопці.
-Поставте туди. -Уперед.
Виносимо звідси.
Послухай.
-Що? -Запроси їх на весілля.
Добре.
Дозволь присісти поруч із тобою
Щоб я сидів разом із тобою Обійми мене
Дозволь присісти поруч із тобою
Щоб я сидів разом із тобою Обійми мене
Думаю, без тебе я помру
Я помру…
Думаю, я не зможу Більше жити без тебе
Слухайте сюди
Усі говорять про твою красу
Усе місто про тебе говорить
Твоя краса зачаровує
Усе місто про тебе говорить
Думаю, я не зможу Більше жити без тебе
Звідки ти дістала випивку в Лахорі?
Чоте просто молодець.
Досить міцне.
Я витримаю.
Я ж казала, що міцне.
Мабуть, там отрута Ніаці. Не пий.
Це місцевий напій, з Лахора.
Потрібно трохи часу, щоб звикнути.
Мені подобається.
Якщо тобі подобається, то і Сардар теж.
Може, від пакистанської випивки їй стане краще.
Візьму трохи для неї. Передай.
-Вибач… -Вибач мені.
Вибач, Амріку. Я помилялася щодо тебе.
Я теж тебе образив.
Ти нудна, божевільна, шалена.
Так, я трохи шалена.
Це точно.
Але залишайся такою.
Дякую, що приїхала сюди. Без тебе я би не впорався.
Не треба мені дякувати.
Хочу побачити вираз обличчя Сардар, коли вона побачить будинок.
Вона здуріє від щастя.
Дивно, як люди прив'язуються до матеріальних речей.
Не розбився.
Тато.
Так, тату?
Негайно приїзди, синку.
Сардар лишилося недовго.
Я не можу приїхати без дому.
Якщо вона не побачить дому, це розіб'є їй серце.
Зрозумій, дитино. Вона на кисневому апараті.
Ми не знаємо, чи вона ще розплющить очі.
Мені тепер байдуже щодо того будинку. Ти розумієш?
Але для Сардар це важливо. Для мене важливо, тату. Це важливо.
Ти розумієш? Це важливо…
Алло? Тату, це важливо…
Гей, Сардар Каур з Лахора.
Подивися на мене.
Та що з тобою?
Послухай, вставай.
Я повертаюся, Сардар!
Це я, Амрік. Вставай.
Будь ласка, вставай.
Сардар?
Синку,
лікарі вже опустили руки.
Прошу, повертайся негайно.
Тату, якщо я повернуся без будинку, вона все відпише Лавлі.
Усе вже відійшло Лавлі.
Сардар усе віддала йому. Будь ласка, їдь додому.
Може, зараз вона й віддала все йому,
та коли я поверну її будинок, вона знову перепише все на мене.
Зробить мене генеральним директором.
Розумієш? Зробить твого сина генеральним директором…
Алло?
Просто повертайся додому.
Це не те, що ти подумала, Радо.
Я сказав це, щоб переконати батька.
Сардар на кисневому апараті, і він хоче, щоб я забув про будинок
і швидко повернувся в Амрітсар. Це не чесно.
Радо, пам'ятаєш відчуття порожнечі, коли ми розійшлися?
Не знаю, як ти, але я точно відчував порожнечу.
Куди б не пішов, що б не робив, відчував порожнечу. Усе зникло.
Сардар відчуває таку саму порожнечу вже 70 років.
Сімдесят довгих років!
Порожнеча зникла, коли ти повернулася в моє життя.
Усе знову стало добре.
Хочу, щоб Сардар знову відчула це хоч раз.
Ось і все.
Я тут через Сардар.
Через її мрію.
Можеш думати що завгодно.
Я не подумала того, що, на твою думку, я подумала.
Ніхто не завадить нам повернути наш будинок.
Амрік дзвонив, питав, як ми.
Лишається тільки молитися за неї.
Вісімдесят кілометрів, шість годин.
Маршрут налагоджено.
Поїхали.
Повертаємося додому.
Хай Бог помагає.
-Слава Богу. -Ходімо.
Поїхали, хлопці.
Будь ласка, заберіть це.
Поговоріть із ним хтось.
-Чоте, ходи сюди. -Так?
-Візьми це і розбий отак. -Ясно.
-Бісміллах. -Амінь.
Чекай. Поїхали.
Давай-давай.
Повільно. Тримай рівновагу.
-Давай! -Повільно.
Усі відійдіть. Назад.
Стій, зупинись.
Здай трохи назад.
-Зараз загориться. -Здати назад?
Є велика проблема. Це треба було передбачити.
Електричні кабелі заважають вантажівці проїхати.
Амріку, ці кабелі можуть зашкодити будинку.
Треба щось придумати й зробити.
-Машина не зможе проїхати. -Вимкніть струм.
-Чоте. -Так.
Треба вимкнути струм.
Я це зроблю. Вибачте.
Розійдіться. Вибачте. Дозвольте.
-Можливо, щось там. -Перевірте, будь ласка.
Відійдіть.
Чоте?
Чого він тепер хоче?
Не можна вимикати струм.
Що таке, сер?
Думаєте, можете вимкнути струм, коли заманеться?
Я просив вас зробити все, щоб не створювати незручностей.
На підготовку таких речей потрібні місяці.
Це уряд, а не серцебиття вашої бабусі.
Від вашої присутності воно не прискориться.
Сер, вислухайте мене, будь ласка.
Це не надовго. Я вже виконав ваші вимоги.
Хіба я цього просив?
Вона вибачається, сер.
Переді мною? Я схожий на собаку?
Не схожі.
Здається, вся ваша сім'я несповна розуму.
Доки я живий, це дім нікуди не поїде.
Ви розіб'єте серце моєї бабусі, бо вона
розбила пляшку вашою головою?
Дайте нам виїхати.
Чоте…
Мені начхати на вашу бабусю і її серце.
Чим скоріше та відьма здохне, тим краще.
Ти…
Ти вибачишся, і твоя бабуся теж.
Припиніть.
-Відпустіть. -Ні. Не треба.
Візьміть себе в руки, хлопче.
-Подивіться туди. -Піднімай.
Я піднімаю.
-Обережно піднімайте кабелі. -Легше, Садіку.
Піднімай вище.
Піднімай ще вище.
Ось ці.
Любов набагато сильніша за ненависть.
Яким би ви не були,
ваш народ дуже хороший.
Я відвезу цей будинок до моєї бабусі.
Зупиніть мене, якщо зможете.
До побачення.
Так тримати.
Ходімо звідси, сер? Ходімо.
Зробімо це.
Раз.
Два.
Три. Піднімайте кабелі.
Відійдіть назад!
Давайте, хлопці.
Продовжуй.
Їдь уперед.
Підніміть вище.
Вас зачепить. Відійдіть, сер.
Будь ласка, відійдіть.
Стій, зупинись.
Я поїхав. Бувайте, хлопці.
-До зустрічі. Бувайте. -Гарно вам доїхати з будинком.
До скорої зустрічі. Ходімо.
Бувай.
-Що ти робиш? -Я теж поїду.
Поїхали.
Тепер знімайте.
Уперед.
Життя минає
Земля плавиться під ногами
Це диво.
Сонце блякне І твій берег ще так далеко
Але далі треба йти Треба йти далі, друже…
Ви їдете в сліпу.
Попереду затори через аварію двох машин.
-Після багатьох зусиль… -Він це зробив.
-Будь ласка. -Гаразд, поїхали.
Поїхали, хлопці.
Рани на твоїх ступнях Будуть твоїм дороговказом
Будь певен і йди далі
Простий смертний Господь із тобою
АМРІТСАР 42 КМ ЛАХОР 38 КМ
Простий смертний Господь із тобою
Усі з нетерпінням чекають на будинок бабусі Амріка Сінґха,
який має перетнути кордон і повернутися до їхньої країни.
Сардар,
Амрік повертається з твоїм домом.
Заради тебе.
Щоб дописати твою незавершену історію.
Для Сардар.
Бувай.
Ти сказав, що повернешся вчасно.
Чому так довго?
Пробач, Сардар.
Пробач мені.
Але вибачатися не доведеться, коли побачиш, що я привіз.
«Обережно-Обережно»?
Так, але не тільки.
Що?
Ти мій улюблений онук.
Давай. Зроби ковток.
-Сардар! -Сардар!
Смак того алкоголю,
яким колись мене пригощав твій дідусь.
-Упевнена, що це він? -Так.
Тоді, гадаю, Ґуршер Сінґх був ще тим казкарем.
Він пригощав тебе місцевим пакистанськім алкоголем,
а не викраденим імпортним.
Ти поїхав у Пакистан без мене?
Я поїхав, щоб дещо тобі привезти.
З ЛАХОРА В АМРІТСАР - ЧЕРЕЗ КОРДОНИ
Сардар Каур, це твій дім із Лахора.
Я дав тобі обіцянку.
Як я міг її не виконати?
Хочеш побачити ближче?
Ходімо.
Ґуршеру Сінґх, поміряй це.
Ну ж бо.
Здається, я стільки років на тебе чекав.
Сардар! Відчиняй двері!
Чого ви чекаєте? Ламайте двері!
-Іди. -Ні…
Я тобі ніколи ні в чому не відмовляв. Сьогодні послухай мене.
Що б не сталося, не виходь.
Я не зробила нічого поганого.
Навіщо ти порушив свою обіцянку, Ґуршерджі?
Я не зробила нічого поганого.
Не треба було порушувати свою обіцянку, Ґуршерджі.
Рапіндер?
Не можна порушувати своїх обіцянок, Ґуршеру Сінґх.
Чому ти мене покинув?
Чому не забрав мене з собою?
А як би ти тоді здійснила свої мрії, Рапіндерджі?
Наші діти, діти наших дітей, «Чемпіен Сайклз».
Байдуже. Ніхто в цілому світі не зрівняється з тобою.
Присягаюся.
Такої, як ти, теж ніде не існує.
Присягаюся.
Давайте зробимо сімейне фото!
-Ходімо, зараз будуть знімати. -Хутчіш, тату.
Гадаю, вони мали рацію.
Будинок подарував Сардар ще кілька років життя.
Годі сперечатися.
Побачивши свій дім,
Сардар глузувала з мене ще сім років,
а потім приєдналася до свого Ґуршерджі.
Скажи це своїй мамі.
Коли Сардар помирала,
вона розділила майно на три рівні частини.
Зрештою, всі ми стали її улюбленцями.
Ми з Радою одружилися і повернулися в Америку.
У мене дві доньки й син, якого ми називаємо Сардар.
Сир!
Переклад субтитрів: Руслан Поліщук