Du vet at det er dumt å drepe politifolk?
Jeg undervurderte deg kanskje...
...men det er på tide å taue deg inn.
Er det sånn du tror dette vil slutte?
- Ned med pistolen. - Sier han som stirrer inn i løpet.
Jeg fikk et minutt til å snakke deg til fornuft.
De er der ute. De kan ikke redde deg.
Det er ikke jeg som trenger å reddes.
Eller hadde du tenkt å dø her inne?
Jeg har vært klar for døden siden jeg gikk inn i banken.
Spørsmålet er om du er klar.
Hvor lenge skal vi holde på sånn?
Det er over.
Karene dine ser nervøse ut.
Vil de se blodet mitt?
Si hvor jeg skal lete.
Jeg vet faktisk ikke.
- Jeg er ferdig med å leke med deg. - Endelig noe vi kan enes om.
12 TIMER TIDLIGERE...
- Hei... - Hei.
- Er du nervøs? - Heller urolig.
Da er det smart med kaffe. Vil du ha litt frokost?
Man skulle nesten tro du prøver å holde meg her.
Ingen har sagt at du må gå tilbake i dag.
Det er nok ikke jeg som er nervøs.
Vet du hva?
Du burde tenke på hvor vi skal dra når vi får båten vår.
Så kan du tenke på å komme deg gjennom dagen.
Hei, Gary.
Forpulte merr!
Hei! Hvor er du på vei så tidlig?
- Jeg har en hopper. - Vil du at jeg skal bli med?
På første dag tilbake på jobben? Du må begynne rolig.
Du betviler dømmekraften min alt.
Du... Jeg var snill mot deg.
Andre psykologer ville behandlet deg i årevis.
Takk og lov at jeg er ferdig med terapien.
Du vet at jeg gjennomskuer pisspreiket?
Hva? Jeg har det bra.
Du trenger ikke alltid være på vakt overfor meg.
Jeg mener bare at jeg er her for deg.
- Det setter jeg pris på. - Best jeg går inn nå.
Randolph skal gjøre det offisielt.
Han kan vente.
Ikke legg lunsjplaner. Jeg ringer når vi er ferdig her.
Du, doc...
Takk for at jeg får beskytte og tjene igjen.
Jeg er ikke legen din lenger.
- Du ser uthvilt ut. - Avbrekk hjelper.
Og Connie?
Hun trente at jeg fant ut av et par ting, og det gjorde jeg.
Det er aldri lett å bo med en politimann.
Å, ja.
Så sant. Godt du fikk hvilt deg såpass, da.
Jeg vet du ikke er så fornøyd med hvordan det utspilte seg, men...
Men la gjemt være glemt.
Lett for deg å si. Du var ikke avdelingens huggestabbe.
Jeg gjorde alt i min makt.
Jeg håper vi kan legge det bak oss.
Velkommen hjem.
- Se hvem som er tilbake. - Har du gått ned i vekt?
Jeg synes han ser feitere ut.
Har noen av dere noe på hjertet?
Det sømmer seg ikke for oss. Det er opp til kapteinen.
Jeg forventet bare ikke å se deg i sving så snart.
Men det er jeg. Vel, oppdater meg?
Metamfetaminet flommer i nord.
Vent med det, Jacobs. Det er ikke det viktigste nå.
Vi vil vite hvordan du overlevde seks måneder bare sammen med Connie.
Drev hun deg til vanvidd?
Hadde jeg glant på kona så lenge, ville det rabla for meg.
Det er nok derfor du er skilt.
Jeg tar heller en kule til enn å gifte meg på nytt.
Hvor mange ganger må vi høre den historien?
Og kulen sneiet deg knapt.
Vel, hvor var dere på ferie, Mike? Mexico? Danset dere salsa?
Du vet at det ikke er ferie når man blir pålagt fri?
Faen... Beklager.
Ferskinger...
Å stole på en gammel purk er den sikre død.
- Hvor mange dager har du igjen? - 21.
Siste bankbesøket for politiets regning.
Hvor stort er pensjonsfondet?
Litt over fem millioner.
Dæven... 28 år til jeg får se mine penger.
Tenk ikke på det. De er borte lenge før det.
- Hva? - Han fleiper.
Tilbake i en time, og Connie passer allerede på.
Ha en fin dag, kjære.
- Trenger du hjelp med den der? - Nei, det er bare en skitten tennplugg.
Alltid noe i veien med de gamle skraphaugene. Lykke til.
Vet hvor du skal reise? Jeg ville valgt noe varmt. Hawaii...
Bare jeg får pensjonere meg langt vekk, er jeg fornøyd.
Raske på! Du der! Bort dit!
Hør her, alle sammen!
Dere er blitt ranet i årevis, men ikke av oss.
Få deres udelte oppmerksomhet, så får dere leve, og rettferdigheten skjer fyllest.
Valget er deres, og det er det eneste valget dere får i dag.
Nøkkelen til hvelvet.
- La meg hjelpe deg. - Er du gal?
Hva faen er det der? Dere får bare leveranser på fredager.
Det er en henting. Ikke så viktig.
Vi vet begge at det er løgn.
- Hva gjør du? - Slipp dem inn.
- Alarmen... De kommer når som helst. - Tikk, takk. Raske på.
Skynd deg!
- Har du forberedt alt for oss? - Ja, det har jeg.
La meg slippe å gjenta meg.
Kom igjen, nå! Dit bort. Raske på.
- Raske på! - Ta det rolig.
Kula sitter løst. Åpne døren, og gå inn.
- Gjør ikke noe dumt, så overlever dere. - Vi har alt. Nå drar vi.
- Nei. - Nei, hva?
- Vi har gryna. På tide å dra. - Jeg sa nei!
- Jeg kom ikke hit for pengene. - Hva holder du på med?
- Dette var ikke planen. - Jo da. Dere visste det bare ikke.
- Du sa "rett inn og rett ut". - Jeg løy.
Vet dere hva? Vil han bli, så er det hans ansvar. Jeg drar.
Nei! Tar de ham, tar de hele hurven.
To minutter. Det er alt jeg trenger med herr bankdirektør.
- Dette går til helvete. - Faen!
Du vil ikke si navnet ditt. Hva med din kjærestes?
- Hva skjedde mellom dere? Vi løser dette. - Jeg sier ikke en dritt til dere.
- Jeg vil bare løse dette. - Jeg vil ikke ha noen terapi.
Pell deg vekk!
Merkelig. Kapteinen burde ta seg av heroin.
- Ran-og drapsavsnittet. - Vi får nok utsette lunsjen.
Jeg tolker det til at hopperen mener alvor.
- Ja. Hvordan gikk det med Randolph? - Som ventet.
- Så ille? - Ja...
Han har alltid hatet at jeg var hans beste forhandler.
- Vi har et ran på First Savings Bank. - Vent... Miller er i den banken.
Jeg fatter det ikke. Dere fikk alle pengene.
- Og politiet står sikkert utenfor. - Det er ikke ditt problem, kompis.
Du skal hjelpe meg å finne noe av verdi. Der borte.
- Ned. - De skulle bare hente noen dokumenter!
Gap opp!
Vet du hva? Jeg tror deg.
Hvor faen er alle sammen?
Gå bort dit.
Hvor faen er alle sammen?
Det ser ut til at vi må stikke.
Målet i sikte.
Gummi. Det var det overraskelsesmomentet.
Tilkall sanitet.
Ta det rolig. Jeg er vakt fra banken. De tvang meg ut.
- Hva heter du? - Al.
- Al, hvor mange ranere er det? - Fire menn.
- Lederen er helt sprø. - Kan du beskrive dem?
Ja. Det er de med maskene og våpnene.
En av dem slo meg med pistolen.
Før ham vekk.
Michael, vi har funnet bilen. Den stjålne varebilen der borte.
Se etter fingeravtrykk. Har vi flaks, får vi vite hvem galningen er.
Oppfattet.
Får jeg spørre om noe?
Om du klippet alarmledningene, hvordan ble politiet varslet?
Det kan jeg forklare.
Dere har løsskudd i våpnene. Men ikke jeg.
- Ro deg ned. - Vi slipper ut herfra likevel.
Dere må hjelpe meg med å få noen til å skjønne noe.
Eller så kan vi skilles at nå.
Ta det rolig. Vi er her, alle sammen. Nå finner vi ut av det, hva?
Disse er skarpe. Er vi enige?
Du er sjefen.
Dæven...
Du var forberedt på mer enn jeg hadde trodd.
Man skulle tro du planla at vi skulle bli fanget her.
Bare sånn kan jeg få oppmerksomheten deres.
- Det låt som ekte skudd. - Vi vet ikke sikkert hva det var.
- Tøm området. - Bilen var ren.
Sprø, men ikke dum.
Det er ditt område.
Hva i helvete gjør de?
Menneskelige skjold.
Alle enheter! Det er gislene. Ikke skyt før jeg gir ordre.
Al, bankvekteren, sa at det er tre ansatte til der inne.
Han visste ikke antall kunder.
Bankens kamera er utkoblet.
For en dag å komme tilbake på, Mike.
Den planen din har å funke!
Dere gjør en god deal. Dere tre får alle pengene.
Hvordan skal vi få brukt dem, om vi går til krig mot politiet?
Tenk ikke på dem. Vi må bort før FBI kommer.
Det der er snuten.
- Er det noen ved telefonen? - Vi ser ikke. Gisler i veien.
- Tror du at Miller lever? - Hold kjeft.
- Slutt. - Han har det bra!
Fokuser på jobben. Ingen dør på mitt skift. Oppfattet?
Den har sluttet å ringe. Beredskapstroppen er kanskje på vei.
Nei, de er ikke her ennå. De kjører fra Henderson.
Dette er Michael Johnson. Hvem prater jeg med?
Hei, lillebror.
- Jesse? Er det deg? - Hvem skulle det ellers være?
Jesse Sampson, født 16. august 1976.
Riktig. Han løy ikke.
Jeg visste ikke om du ville huske meg.
Jeg ble bare overrasket. Jeg visste ikke at du var tilbake.
- Borte bra, men hjemme best. - Er alle ok der inne?
Drit i å forhandle med meg.
Vi er brødre.
Prat med meg som om jeg betyr noe.
Ok, Jesse. Bare ta det rolig. Vekteren hadde rett om ham.
Jeg hører med beredskapstroppen.
Be skarpskytterne om å styre seg.
Ingen uskyldige skal vel dø på ditt skift?
Ok, Jesse. Jeg vet at de der inne helst vil hjem.
Sier du at jeg er dårlig selskap?
Aner ikke. Jeg har ikke sett deg på lenge.
Og hvem sin feil er det?
Du vet jo at politifolk ikke bør besøke fanger.
Ja, men hvem var det som fikk meg dit?
En dag vil du kanskje stå for dine feiltrinn.
Som deg? Jeg så ikke deg råtne i en celle.
Å ydmyke meg, endrer ingenting.
Det var alltid lett å terge deg, som da vi var barn.
Dette er ingen lek. Har du ringt pressen?
Det er ikke ekte, om det ikke er på tv.
Hør her. Slipp gislene fri, så tar vi igjen det tapte etterpå.
Skvære opp, mener du?
Dette skal gå som følger...
Du fikk meg i buret én gang. Prøv det en gang til.
Kom og ta meg, for faen!
Den jævelen er broren din?
Ja. Jeg byttet etternavn etter at vi skilte lag som barn.
- Herregud. Shakers får ta dette. - Vent, hva?
Jeg må ta deg av. Dere er i slekt! Du kan reglene.
- Du må ligge langt unna dette. - FBI, da?
De er minst fem timer herfra. Slapp av, Michael. Jeg tar meg av dette.
Du kjenner ikke broren min. Dette er en lek for ham.
Det eneste jeg vil, er at alle der inne skal komme levende ut.
Kan jeg få følge med på det? Som rådgiver.
Niks. Du må bort.
Jeg forstår. Det vil vel nødig sende meg på nok en ferie.
Bli med.
Kan du fortsatt adlyde ordre?
Hva?
- Ja. - Så pell deg vekk. Nå!
Av sted!
Kom igjen... Vær så snill, du må la oss...
Hold kjeft! Opp med dere! Still dere på rekke!
Hendene i lufta!
Da ser vi om noen har noe brukbart på seg.
Nei!
Dere har flaks. I fengselet kler de deg naken.
De sjekker håret, stapper fingrene i kjeften på deg.
De undersøker til og med kjønnsorganene.
Det er ingen behagelig opplevelse.
Først tar fengselssystemet klærne dine, så verdigheten.
Vil du vite hvorfor?
Bare gjør som du blir fortalt, som ei bikkje.
Etter så lang tid i buret, vet du hva jeg har innsett?
Jeg hater purk.
Åh faen!
Denne purken skulle nok ønske han valgte en annen bank.
Karer. Vi vant nettopp gissellotteriet.
- Michael. Takk for gaven. - Du prater ikke med Michael mer.
- Dette er førstebetjent Shakers. - Hvem i helvete ga deg ledelsen?
- Jeg har høyest grad her. - Du tror du bestemmer?
La oss få én ting på det rene. Jeg prater bare med broren min.
Det kan vi ikke tillate. Det strider mot retningslinjene.
Da får dere endre retningslinjene, da!
- Skarpskyttere! Har dere skuddet? - Nei. Han står for nær Miller.
- Michael! - Hva foregår?
- Han prater bare med deg. - Vi sender inn beredskapstroppen. Nå!
Nei, de skyteglade jævlene går bare inn om jeg svikter.
Michael tar over.
- Vokt dørene. - Politiet, da?
De går ikke inn når vi har en av deres.
Ikke ta den. La broderens fantasi løpe fritt.
- Jeg visste ikke at Michael hadde en bror. - Prøver å du snakke fornuft med meg?
Der jeg kommer fra, finnes ikke sånt.
- Dette er ikke et klokt valg. - Du har aldri sittet inne, hva?
Jeg tar ikke sånne valg.
Du slipper aldri levende ut om du går lenger enn dette.
Riktig... For ditt liv er mer verdt enn alle gislenes.
Ikke vri på det jeg sier for å rettferdiggjøre dine udåder.
Det er ikke meg, mann. Verden er et fælt sted.
Spesielt med meg i den.
De kommer til å forutse alt du finner på.
Å være her inne er som å være tilbake i fengselet.
Utenom at jeg aldri fikk gleden av å gjøre dette der.
Ikke slokne ennå, snut. Det er nok av blod igjen i deg.
Han får meg tilbake, også er han taus?
- Er det noen som ser Miller? - Nei.
Michael... Han fra strømselskapet vil hente bilen.
Ok. Ikke se opp.
Kan du koble ledningene sammen igjen, så jeg får innsyn?
Jeg kan alltids prøve.
- Gjør det. - Bli med her.
- Han så opp, ikke sant? - Jepp.
Du, jeg vet hvordan det føles.
Jeg har fått nok juling i min tid.
Først gjør det vondt. Så ønsker man bare at det skal ta slutt.
Og snart ønsker man at det skal ta slutt for godt.
Reddet av gongongen.
- Det passer ikke så bra nå, broderen. - Hvor er Miller?
Her, og han har mye på hjertet.
Alle vil skyte deg etter det vindusopptrinnet.
Jeg må vite at Miller er ok. Nå.
- Og ellers? - Det kan du tenke deg.
Hør her. Du må få folka dine til å kule'n.
Jeg trenger tid til å lage liste over kravene mine.
- Kødder du? - Jeg kødder ikke om tid.
Sikkert fordi jeg har gått glipp av så mye.
De gode delene, i hvert fall.
Videregående. Skoleballet. Finne meg en kone.
Kjøpe min del av den amerikanske drømmen.
Du husker vel ikke datoen engang.
Jeg glemmer den aldri. 14. mars 1993.
- Holdt! - Du bomma!
- Jeg traff. - Jeg merka ingenting.
- Jesse! Jeg vil ikke leke mer. - Pang.
Der fikk jeg deg! Storebror vinner igjen. Politiet tar alltid skurkene.
Hei! Du vil ikke alltid være større enn meg.
Jo da, sånn fatter'n alltid vil være større enn oss.
- Kan vi gå hjem nå? - Ikke vær så sutrete. Kom igjen, nå.
Hvorfor er politiet hos oss?
De jobber på fars stasjon. Slapp av.
- Vent her. - Hvorfor får ikke jeg bli med?
Jeg må legge tilbake pistolene før far merker noe.
Hvor mye tok dere tosker?
Disse pengene skulle lukke kjeften på meg?
- Vær fornuftig, Marcus. - Faen ta deg.
Det skulle dere tenkt på før dere begynte på si.
- Du setter oss i en fæl knipe nå. - Nei, og det er deres feil.
Jeg er bare an som avslører alt.
Neste gang du slår en purk, gjør det ansikt til ansikt.
- Nei! Ro dere ned. - Sånn.
Ro dere ned.
- Kanskje vi kan finne ut av dette. - Nei!
- Helvete! Han er død! - Han skulle avsløre oss.
Hva faen gjør vi nå?
Sjekket du soverommet?
- Oi, det er ungen hans! - Han så alt sammen.
Hvordan skal vi forklare dette med et vitne?
- Som hørte hele samtalen! - Vil du huke en unge? For hva da?
- Nei! - Skuddløsning. Politimann skutt.
Vi trenger en sykebil.
Han tok pistolen min og skjøt faren. Oppfattet?
- Jeg har ikke gjort noe! - Hold kjeft, for faen!
La meg være!
Michael!
Michael! Vær så snill!
Ingen kan hjelpe deg.
Og om så var, kunne ingen reddet deg fra det som venter.
Jeg havnet på det fæleste stedet en unge kan havne.
Og du lot meg bli der.
Du er litt av en...
Jeg bestemmer når du får prate!
For du var for jævla redd! Alt du trengte å gjøre, var å si noe.
- Jeg var bare et barn! - Jeg òg.
To politifolk så deg skyte far. Hva skulle jeg si?
- Du skulle trodd på broren din. - Du vet ikke alt.
- Jeg har også hatt det tøft. - Sammenligner du livene våre?
Ikke hal ut tiden. Jeg vil ha ut gisler. Nå.
Sånn ting tar tid.
Jeg skriver på lista mi. Jeg dobbeltsjekker den.
Bestem deg, for snart er det ikke opp til meg lenger.
De beredskapsfolka kan aldri styre seg.
Du... Du må gi meg noe. Send ut Miller. Det vil hjelpe.
Jeg tror ikke han er i form for det. Hva med en kasserer i stedet?
Hold deg bak meg.
- Hei. - Sett deg. Er du skadd?
- Nei, de har ikke rørt meg. - Hvor mange er de der inne?
- De er fire. Det gikk så fort. Og... - Det var en politimann der inne.
- Vet du hvor de førte ham? - Mener du Mr. Miller?
Ja.
En av dem slepte ham inn i hvelvet. Vi hørte dem slå ham.
Hørte du noe mer?
Nei, men de slo sjefen vår, Mr. Beckett. Han slo ham med pistol.
- Hvordan går det med ham? - Han lever, men lå veldig stille.
- Er det flere skadde? - Nei, men alle er livredde.
Fyren er gæren.
En pleier får undersøke deg. For sikkerhets skyld.
Hva nå?
Nå må dere vise at dere stoler på meg.
Hva vil du ha?
- Beredskapsstyrkens bil duger. - Glem det.
Hva med en fin Kia, og så sender du ut resten av gislene?
Jeg holdt min del, nå vil jeg ha bilen.
Hør her. Jeg skal gjøre det enkelt. Vel har du gisler,
men det er likevel jeg som bestemmer.
Forstår du? Jeg har alle trumfkortene.
Det pleier man ikke si, men sånn er det.
Skader du flere, stormer vi banken. Er det forstått?
Var det sånn du løste forrige hendelse?
Nei. Hold deg til saken. Hva annet ville du ha for gislene?
- Det har jeg sagt. - Og jeg sa nei.
Det eneste andre jeg vil prate om, er den hendelsen.
Hvorfor? Du vet åpenbart alt om den.
Sant. Den var på nyhetene. Jeg så kona hans på skjermen.
Hun så sønderknust ut.
Om jeg prater med deg om dette, sender du ut et gissel til?
- Nå begynner det å ligne noe. - Hva vil du vite?
- Hvorfor åpnet beredskapstroppen ild? - Lurer du på hva mitt neste trekk er?
Jeg trenger ikke hjelp for å vinne over deg. Jeg vil bare vite hvorfor.
Ok. Vi trodde den mistenkte var bevæpnet.
Og beredskapstroppen hørte skudd.
- Hva har vi her? - Si til svina at jeg aldri betaler.
Ikke skyt!
- Hva gjorde du? - Du sa "skyt".
- Jeg sa "ikke", for pokker! - Du sa "skyt".
- Hva foregår her? - Bli der.
Åh, herregud! Nei!
- Vekk herfra. Før henne vekk. - Nei! Dere har drept ham. Nei!
- Men han var ubevæpnet. - Det stemmer.
- Hvordan føltes det? - Hva? Å ta den beslutningen?
Nei, å drepe en uskyldig? Eller var det ikke opp til deg?
- Jeg hadde ansvaret, og jeg tok feil. - Jævlig feil.
Du ble visst politiets syndebukk.
Noen måtte ta støyten.
- Tærer det på deg? - Hva tror du?
- En uskyldig mann døde på mitt skift. - Ble myrdet, mener du.
- Hva sa du til enken? - Jeg har ikke pratet med henne.
Fortjente hun ikke en unnskyldning? Gjør ikke alle dine ofre det?
- Jeg ber ikke deg om unnskyldning igjen. - Bare én ting til...
Så gutta i blått får vite hvem du egentlig er.
- Og hvem er så det? - En som ødelegger liv.
Ok, jeg er skurken. Fornøyd? Får gislene komme ut nå?
Se deg rundt, Michael. Det er det eneste blikket jeg har fått.
Det suger, hva?
Jeg har fått nok av dette spillet. Send ut gisler, ellers kommer vi inn.
Vær smart nå, Michael. Jeg skal aldri tilbake til fengselet.
Gi oss et øyeblikk. Hvor mange menn så du komme inn?
- Fire. - Var Miller fortsatt i hvelvet?
- Ja. - Vet du hvorfor han førte ham dit?
Er han i live?
- Er han det? - Jeg vet ikke!
Du. Synes du ikke at hun fått nok for i dag?
- Hei. Hva er neste trekk? - Jeg og snuten skal se på tv.
Å, ok. Ikke for å påpeke det åpenbare, men...
- Politiet, da? - Jeg er på saken.
Vi har hele styrken der ute, og han vil faen meg se på tv.
- Når tar denne faenskapen slutt? - Ikke se på meg, for faen.
- Faen ta deg. Jeg har annet å gjøre. - Nei, faen ta deg!
Jeg blåser huet av deg!
Ikke gjør det.
Faen!
Vi vet følgende: Banken er bygd som en festning.
De eneste rømningsveiene er inngangen og vinduene.
- Er ikke det dumt, med gisler? - Jo.
Og sprenger vi vinduene, flyr splintene overalt.
For ikke å snakke om kryssilden de havner i.
- Sideinngangen, da? - Nei, den er av armert stål.
Karene blir lette mål når de åpner den.
Dessuten har de masker som beskytter dem mot tåregass.
- Sjokkgranater, da? - Det er nok vår beste sjanse.
Det uroer meg er at Miller er utenfor umiddelbar rekkevidde.
- Hvor lang tid tar det å nå hvelvet? - 10 sekunder, tipper jeg.
Da får Jesse rikelig med tid til å drepe Miller.
Han er din bror, Michael. Du bestemmer.
Det er på tide å gå inn.
Ifølge hotelldirektøren ble rommet betalt kontant.
- Jeg får kalle ham John Doe. - Jeg har flere dårlige nyheter.
Ranet på First Savings er nå en gisselsituasjon. Vil du dra dit?
Jeg kan ikke forlate ham.
Kan du ringe Michael for meg?
Takk, Jim. Som dere ser, har politiet omringet banken.
Vi har hverken fått vite ranernes krav,
eller hvor mange gisler som holdes i banken,
men det virker som en anspent situasjon. Tilbake til deg.
Dine modige riddere er klare til å storme slottet.
"Here they come, walking down the street
I get the funniest looks from every cop I meet"
Du dreper kanskje meg, men du dør også i denne banken.
Dere purker er like, alle mann. Dere tar loven i egne hender.
Vi har gjort oss fortjent til det.
Til hvilken pris? Og samme hvem dere skader?
- Men du tok feil i sted. - Om hva da?
Det fins ikke det trekk de der ute kan gjøre
som jeg ikke er forberedt på.
- Du slipper ikke levende ut herfra. - Vent og se.
- Vent ved hvelvet. - Hvor skal du?
Døren!
- Ikke skyt! Han har gisler. - Det stemmer.
Blant annet en av dere, så trekk unna, for faen!
Hør nøye etter. Jeg endrer spillereglene.
Snakk fort. Alle våpnene i byen sikter på huet ditt.
Visste du at vi alltid er fem om å rane bankene?
Ja, jeg har lest mappa di.
Vakten og kassererne har sikkert sagt hvor mange de ble ranet av.
- Ja, alle sa fire. - Trodde du dem?
Ingen grunn til å la være.
Vil du vite hvor femtemann er akkurat nå?
Ikke vet jeg. I fengsel? Røyker meth? På likhuset? Hva?
- Han er hos Connie. - Hva faen sa du?
Jeg har kona di, Mike. Så si til beredskapstroppen
og alle byens våpen at de skal trekke seg til helvete vekk!
Kommer det en eneste purk inn i banken, så dør hun.
- Din jævel! Jeg skal... - Det er ikke verdt det.
- Hva skal du gjøre? - Om jeg finner henne, er du dødsens.
Forståelig nok.
Stedet er omringet. Dere kommer dere ingensteds.
Jeg ser ingen som kan hindre meg. Dere tror dere er trygge her ute?
Dere har ingen anelse om hva som egentlig står på.
Tilbake til vår fastlåste situasjon, da.
La ham gå! Det er en ordre.
La meg ringe Connie, og få slutt på dette en gang for alle.
- Din samtale kobles videre til en... - Helvete.
Kjør hjem til meg. Ta to enheter. Stikk! Nå!
- Connie! - Michael, så mye stress er ikke sunt.
Om du skader henne, så...
Du kan ikke gjøre en dritt mot meg. Det vet vi begge.
Ikke true meg igjen.
- Politiet blir ikke noe problem nå. - Hvordan greide du det?
Fordi det er jeg som bestemmer nå.
- Hvordan går det med rømningsplanen? - Vi er klare til å dra.
- Slipper vi virkelig ut herfra? - Ja. Kle av gislene.
Dere hørte ham! Kle av dere, for faen! Jeg er en gentleman. Så...
...damene først.
Connie, er du her?
Kjøkkenet er knust, og det er blod på veggen.
- Er bilen der? - Ja. Den står i garasjen.
Hun har ingenting med oss å gjøre. Vær så snill, ikke skad henne.
- Si: "Du har alle trumfkortene." - Er det hva dette handler om?
Du blir innelåst, og derfor ødelegger du mitt liv?
Det er bare en bonus. Si det, nå.
Du sitter med trumfkortene.
- Trekk teamet ditt. - Vi får kanskje ingen flere sjanser.
Han har kona mi. Ligg unna den banken.
Trekk unna.
Slapp av. Jeg tar vare på henne. Hvis du oppfører deg pent.
Hva sier du, Mikey? Skal vi leke politi og tyv?
Denne gangen gjør vi det på ekte.
Jeg vil ha beredskapsstyrkens bil.
Dekk rutene, så skarpskytterne ikke kan drepe noen av karene mine.
Ikke faen. Gjør det selv.
Karene dine skal være i gang med det om fem minutter, ellers...
Vel, det kan du nok tenke deg.
Jesus!
Det var smigrende, men beklager.
Slapp av, du treffer ham snart nok.
Frem til kjerra står klar, har jeg noen flere spørsmål til deg.
Ok.
Han får ikke bruke vår bil som fluktbil.
Frem til jeg finner Connie må jeg gå med på pisset hans.
Han går fra den festningen til en bevegelig en.
Det er omtrent umulig å stanse den bilen.
- Jeg har ikke noe valg. - Dette er et elendig valg.
Men det er mitt valg. Det er jeg som bestemmer.
- Du gjør ikke noe uten min godkjennelse. - Er vi der nå igjen?
Slapp av, Michael.
Dekk vinduene, ellers får noen annen gjøre det.
Greit.
Michael, alle tilgjengelige enheter leter etter Connie.
Vi prøver å spore mobilen også. Ikke mist fokus.
First Savings skulle ha en henting med en panserbil i dag.
- Vekterne kom aldri tilbake. - De to er pensjonerte politifolk.
- Seriøst? - Nå har galningen flere politifolk.
Jacobs fant blod hjemme hos Michael.
Herregud...
- Noe mer om mobilen? - Nei, batteriet er nok dødt.
- Connie betyr alt for ham. - Jeg vet det.
- Hva har du å tjene på dette? - Vi bygger opp tillit her.
- Jeg må tro på det du sier. - Jeg driter i deg og tilliten din.
- Hva nå? - Jeg har nok en forespørsel.
- Noe til gislene? - Drit i gislene. Si meg...
Vet du hvordan man definerer karakter?
Nei, men det skal du nok si meg.
Det er ikke politiskiltet, våpenet eller hva man sier under press.
Det er hva man gjør når ingen ser deg. Når man er alene.
- Har du et poeng? - Jeg stoler ikke på din karakter.
Jeg vil at et nyhetskamera sender live fra bilen.
Jeg vil forsikre meg om at du ikke gjør noe dumt mot min nye bil.
Du har to minutter på deg.
Hallo! Få nyhetsteamet til å sende fra beredskapsstyrkens bil!
- Hva gjør du? - Spiller med.
- Sikker på at alt er ok? - Jeg har det bra.
Jeg kan visst stole på ham igjen.
Hva? Ja, jeg også.
Synes du han burde be meg om unnskyldning?
Hvorfor har han ikke gjort det ennå? Stoltheten kommer visst i veien.
Tror du det kan fungere? Få ham til å be om unnskyldning foran alle...
Jævlig god idé.
Skal du svare, Michael?
Alt delstatspoliti leter etter henne.
Hvor lang tid tar å finne henne, tror du?
Jeg sier hvor hun er straks jeg får bilen min.
- Bare du gjør én siste ting for meg. - Ut med språket.
Men én ting kan jeg garantere. Du slipper ikke unna.
- Michaels dømmekraft er rimelig svekket. - Bare si fra.
- Sjefen sier at får dere fri sikt... - Oppfattet.
Jeg trenger en patruljebil.
- Du trenger ikke gjøre dette! - Jo, det må jeg.
Han kan ikke tvinge deg til å sende det.
Du risikerer hele avdelingens rykte. Du vet det?
Kanskje på tide å pryde i nyhetsbildet igjen, da?
- Nei. Jeg beordrer deg om å la være. - Det er ikke opp til deg lenger.
Hun er her. Hva skal jeg gjøre?
Alt en politimann bør si til en kvinne han har gjort til enke.
Tilstå det du gjorde, og be om hennes tilgivelse.
Si at Connie er like hel.
Det vil hun være straks du har tømt skapet for skjeletter.
Fri deg fra ditt mentale fengsel, det eneste man ikke kan flykte fra.
Gjør oss stolte, broderen. Mye avhenger på din fremferd nå.
- Hei. Husker du meg? - Hva vil du?
Vi prøvde å prate med mannen din den kvelden, men han nektet å komme ut.
Han var redd han ville bli deportert!
Han trodde dere skulle skille ham fra familien hans.
Vi trodde barna deres var der inne. At han kunne skade dem.
Sine egne barn? Dere kjente ham ikke.
Du har rett. Vi gjorde en feil.
Kaller du å drepe ham en feil?
Da jeg var liten, havnet broren min i fengsel
fordi jeg var for redd til å si noe.
Jeg ble politimann for å heve stemmen min til forsvar for de som selv ikke turte.
Feilen var at vi aldri skulle ha vært der.
Du tok alt fra meg. Jeg vil gjøre det samme mot deg,
og din inkompetente avdeling.
Den gutten gjør seg bra på tv.
- Vet du hva som nettopp skjedde? - Endelig fortalte jeg sannheten.
Hva har det med saken å gjøre? Hun saksøker oss!
- Bra. Kanskje letter det lidelsene. - Hør her.
Når dette med broren din er over, vil du være arbeidsløs.
- Tror du jeg bryr meg om det? - Nå ser jeg likheten.
Begge hører hjemme bak lås og slå.
Jeg hørte på mannen hennes den kvelden.
Han skulle varsle om korrupte politifolk.
Du gir ikke slipp, du?
En gruppe politifolk som ble rike på byens bekostning.
Han visste om det. Og noen skjøt ham med kaldt blod.
Nei. Det som skjedde her i dag, var at du mistet kontrollen på situasjonen.
Bare du. Ingen annen. For helvete!
Michael!
- Hva er det? - Vi har endelig lokalisert Connie.
Hvor er hun?
- Er hun inne i banken? - Telefonen hennes er det.
- Et lite øyeblikk. - Mike, det kan fortsatt...
Et lite øyeblikk, for faen!
Faen!
Helvete heller!
- Hei, Michael. - Nok lureri, nok spill.
Bilen står klar. Jeg har gjort alt du ba meg om.
- Hva skjer nå? - Bra jobbet der ute.
Du har gitt meg tilbake troen på min lokale forbryterbekjemper.
Får dere fri sikt, så skyt.
Duncan og Clark, dere sikrer banken med meg når de er ute. Av sted!
Han ville ha tilskuere. Det har han nå.
Jesse, er du der?
Vet du... Det slo meg nettopp hvorfor jeg hater purken.
Det er makten. De elsker å utnytte den.
Som unger lærte vi å løpe fra blålys.
For fikk de tak i deg, så måtte du adlyde alt de sa.
Ja, men du sitter fortsatt på trumfkortene.
I dag, så. Men det føles hult. Som en konge på sin trone.
Hva nå, da?
Du må fortsatt ut derfra.
Lurer på om det er sånn presidenten har det.
Mutters alene i Det hvite hus, med all den makten.
Ingen som kan utfordre ham. Ingen flere kriger å utkjempe.
Ingen flere verdener å erobre.
Du gir vel ikke opp nå, Michael?
Da jeg havnet på ungdomsanstalt... Jeg hadde aldri en sjanse.
Tror du jeg hadde det?
Vet du hvilke presidenter jeg liker best?
Bli hos meg, Jesse. Det er snart over.
Monroe, Garfield, Adams, Washington, Polk, Grant...
- Sa jeg Adams og Washington? - Ja.
Tilgi meg, Michael. Jeg har vært så egoistisk i dag.
Jeg har ikke spurt deg hvordan du har det.
Jeg har det bra. Jeg vil bare møte kona igjen.
Da må du gå til drastiske skritt, og satse alt.
Er du rede?
- Ja. - Da kommer vi ut.
Er alt vel der inne?
Rettferdigheten har skjedd fyllest.
Var det der et skudd?
Hør her. Ingen dreper Jesse før vi har Connie. Oppfattet?
- Men når vi har henne...? - Ja.
Slipp dem frem! Unna!
Ingen skyter. Alle mistenkte har ikke forlatt banken.
Hva gjør vi nå?
Hold posisjonen. Vi ser hverken Jesse eller Miller.
- Er Jesse i bilen? - Vi ser ikke en dritt.
Er det noen som ser Miller? Ser dere Miller?
Negativt. Kan vi skyte dekkene?
Nei. Vi lar det utspille seg.
De deler seg!
Raske på! Vi deler oss!
Raske på!
Sikre banken!
Er dette hans store fluktplan? En treg biljakt?
- Dette skurrer. - Det gjør alt han har gjort i dag.
Hvor er du på vei, Jesse?
- Jeg har funnet et gissel. - Han lever. Send sanitet.
Du i hvelvet! Kom ut!
- Hvor er hun? - Drikker kaffe på East Grand.
- Ikke kødd med meg. - Hvorfor skulle jeg det?
Send en enhet til kafeen på East Grand.
- Jesse, hvilken bil er du i? - Det skulle du nok gjerne visst.
Jeg trenger en enhet til kafeen på East Grand.
Nå.
Herregud.
Jacobs. Er du sikker?
Miller er død.
Nok av denne dritten!
Alle enheter! Ta begge bilene. Nå. Jeg gjentar: Ta begge bilene nå.
Ut! Ut med dere nå!
Hendene!
Hvis jeg ikke kjørte, ville de drepe familien min.
De mistenkte er ikke i bilen. Jeg gjentar. De er ikke i bilen.
Michael, jeg har bare en vekter og fire gisler utkledd som ranere.
- Deakins, er banken sikret? - Alt utenom kjelleren.
Sjekk den. Han har ikke gått opp i røyk.
Helvete.
Jeg vet hvor de er.
TIL POLITIET
- Vekk! Raske på! - Ok, ta det rolig.
- Kom igjen! - Kom igjen. Raske på.
Ja da, ja da.
- Hvor fører denne? - Avløpssystemet.
- De grov seg hit fra motsatt side. - De kom seg ut via et kumlokk?
Alle enheter! Sperr av området. De er i strømselskapets bil.
Ingen forlater parkeringsplassen!
Stans!
De mistenkte ranerne er ved Granite Falls-markedet.
Slipp våpenet! Slipp det!
Nå!
Kanskje han er i butikken.
Nei, Jesse lar seg ikke fange igjen.
Hitover!
Der er han!
Faen!
- Nei! Han har fortsatt Connie. - Faen!
- Stans! Ned på bakken! - Jeg har fortsatt kona hans!
Jeg ber dem drepe henne. Jeg kødder ikke.
- Og jeg vil ha en faens bil. Nå! - Glem det. Ned med deg!
Jævla purk!
Han visste ikke engang at de var i bilen.
Saboterte fluktplanen ved å stoppe for å handle.
- Og Connie var aldri på kafeen. - For en plan.
Vi fikk tilbake alle pengene. Tre av dem er fiskemat.
Hvor mange ganger kan noen drite på draget på en og samme dag?
- Kaptein... Stikk. - Hvordan kunne Cheryl friskmelde deg?
Det er ikke over. Jeg skjøt Jesse. Vi har politi på alle sykehus.
Men han har fortsatt kona mi.
Dra hjem, Michael.
Igjen kan du la meg ta hele støyten.
Hva?
Kanskje jeg gjør det. Du har ødelagt alt i dag.
La meg si deg noe...
Er du klar?
Michael! Begge vekterne hadde sånne fastteipet på seg.
- De stammer fra en regnskapsbok. - Hva skal jeg gjøre med dem?
Før vi vet hva som står på, sier vi ingenting.
- Hvor skal du? - Finne Jesse.
Et skudd i blinde, men det er alt jeg har.
Jeg kan ikke la deg gjøre det selv. Ikke i din tilstand.
Nixon! To enheter!
Jeg har ingenting. Ikke en jævla dritt.
John, vi har pratet om dette tusen ganger.
Jeg er lei for at min lidelse kjeder deg.
Det er telefonen min. Det kan være henne.
- Skal jeg hente den? - Hent den! Ja, vær så snill.
Elskling?
Jeg trodde du var borte. Jeg har ventet her i hele dag.
Ja!
Hun elsker meg, doc!
Send ham inn til psykologisk vurdering. Jeg ser til ham senere.
Det må ikke bli skyting. Han har fremdeles kona mi.
- La meg prøve å prate med ham. - Vil du gå inn alene?
Jeg vokste opp i det huset. Jeg får Jesse ut på et vis.
- Oppfattet. Jeg tilkaller forsterkninger. - Bra.
Jeg har walkie-talkien på, så dere kan høre hvordan det går.
Du får ett minutt.
Send forsterkninger. Den mistenkte kan være her.
Vi er på 1824 Sequoia Court.
Du vet vel at det er dumt å drepe politifolk?
Jeg undervurderte deg kanskje...
...men det er på tide å taue deg inn.
Er det sånn du tror dette vil ende?
Legg ned pistolen.
Sier han som stirrer inn i løpet.
Jeg fikk et minutt på meg til å snakke deg til fornuft.
De er der ute. De kan ikke redde deg.
Det er ikke jeg som trenger å reddes.
Du har kanskje tenkt å dø her inne.
Jeg har vært klar helt siden jeg gikk inn i banken.
Spørsmålet er om du er det.
Hvor lenge skal vi holde på sånn?
- Det er over. - Karene dine ser nervøse ut.
Vil de se blodet mitt?
Si meg hvor jeg skal lete.
Jeg har faktisk ingen anelse.
- Jeg har lekt ferdig med deg. - Endelig noe vi kan enes om.
Brannkorpset må komme hit. Nå!
Hallo!
Hei, brannsjef. Hva har vi?
Jeg kan ikke hente ut likene. Ilden er for varmt.
- Og hvorfor er den det? - Huset var fullt av plastisk sprengstoff.
Vi finner neppe noe der når ilden dør ut.
Herregud. Takk.
- Hva skjedde? - Michael åpnet ild i feil hus.
Bankranet gikk over i en gisselsituasjon. For en jævla dag.
- Noen vi kjenner? - Ja. Michaels bror.
- Jesse? - De gikk i strupen på hverandre i dag.
Ingen søskenkjærlighet der.
Det hatet hverandre ikke.
- Hat er ikke sterkt nok. - Nei, de har en komplisert fortid,
men de fant ut av allting for flere måneder siden.
- Er du sikker på det? - Ja, jeg sto for terapien.
Og du tror ikke de kan ha blitt uvenner igjen?
Jeg... Det er mulig. Jesse er ganske uforutsigbar.
- Kaptein... Connie, da? Hun kan... - Nei! Det vet vi ikke.
Alle enheter i byen leter etter henne.
- Vi har kanskje fire døde. - Fire?
Miller var i banken. Jesse fant ut at han var politimann.
Åh, herregud. Der har vi det.
Miller og Jesse har møttes før. For lenge siden.
Hva prater du om?
Det var Miller som pågrep Jesse for drap da han var barn.
- Hvordan vet du det? - Han sverget på at Miller ga ham skylda.
Ok... Vi skal altså tro mer på en skurk enn en dekorert politimann?
Kom igjen, Cheryl...
Tror du Jesse gjorde alt dette bare for å drepe Miller?
Det virker faktisk rimelig. Vi fikk tilbake pengene.
Hva er oddsen for at dette skjedde på Millers siste bankrunde?
Han var kassereren vår.
Og så?
Miller hadde tilgang til pensjonskontoen vår.
Ikke bare vår. Alle i kommunen.
Bare politiet har tilgang til kontoen. Hvorfor vil du ha koden?
Stemmer det, kan du jo bare gi meg den.
Hva har du å tjene på dette?
Vi bygger opp tillit her. Jeg må tro på det du sier.
Til helvete med deg og tilliten din.
- Hei, Michael! - Ingen flere triks. Ikke mer spill.
Bilen er klar. Jeg har gjort alt du ba meg om.
- Hva skjer nå? - Bra jobba der ute.
Du ga meg tilbake troen på de lokale forbryterbekjemperne.
Vet du hvilke presidenter jeg liker best?
- Bli der, Jesse. Det er snart over nå. - Monroe. Garfield. Adams.
Washington. Polk. Grant. Nevnte jeg Adams og Washington?
Ja.
Tilgi meg, Michael. Jeg har vært så egoistisk i dag.
Ikke en eneste gang har jeg spurt hvordan du har det?
Jeg har det bra. Jeg vil bare møte kona mi igjen.
Da må du gå til drastiske skritt, og satse alt.
Er du klar til å gjøre det?
- Ja. - Da kommer vi ut.
- Våre åtte millioner er borte. - Åtte?
Jeg trodde det bare var fem.
Vent... Vi vet ikke sikkert at Jesse gjorde dette.
- Hvem flere hadde tilgang til kodene? - Fra vår avdeling... Miller og jeg.
- Du vet ikke hvem du legger deg ut med. - Ikke?
En fange fortalte om en gruppe korrupte politifolk.
Snutene tok imot penger for å se en annen vei.
Pengene gjemte de på pensjonskontoen sin.
Skikkelig smart, om man ser bort ifra en ting.
En av purkene førte en detaljert regnskapsbok.
Litt av en skrøne. Synd du aldri vil finne noen regnskapsbok.
Mener du denne?
Jeg har fulgt med på deg.
Du lurer nok på hvorfor jeg gjorde alt dette.
Fordi du stjal noe fra meg. Vil du vite hva?
Kjærlighet.
Hvem faen kan elske en som deg?
Det er selve poenget mitt.
Jeg fikk aldri sjansen til å elske noen. Bortsett fra én person.
Cellekameraten din?
Broren min.
Du forstår, etter Michaels hendelse
ville ikke Connie være gift med en snut lenger.
Etter i dag er Michael ferdig med alt det.
Han er ferdig med denne byen. Han er ferdig med deg.
Vet du hva? Jeg er jævlig glad jeg fikk deg bura inne den gang.
Du har to valg i dag. Du kan håpe på flaks i retten...
...eller, som mitt råd er... Fengselet er ikke et bra sted
for en korrupt ekspurk. Valget er ditt.
Og det er noe du aldri ga meg da du myrdet min far med kaldt blod.
Vet du hva du er? Du er niggeren på valgdagen.
Da jeg var liten, om en politiker lå dårlig an i valget,
så lynsjet han en svart mann for å ha voldtatt en hvit kvinne.
Eller bare for å ha sett på henne. Så vant han valget.
Niggerne var alltid nervøse på valgdagen.
"Du spiser vannmelon som en nigger på valgdagen."
"Du spiser kylling som en nigger på valgdagen."
"Du sløser penger som en nigger på valgdagen."
Du er niggeren på valgdagen.
Hva nå?
Pleieren sa at Miller døde av en selvpåført skuddskade.
Skjøt han seg selv?
Kaptein... Dette vil du nok se. Noen har gravd en tunnel.
Den leder rett til kloakken.
Den fortsetter et godt stykke. Helt til Kina.
De har over to timers forsprang.
Hvordan har det seg at den eneste som kjente til alt dette,
beleilig nok var opptatt hele dagen?
Anklager du meg?
Vet du at Jesse sa at du også var der kvelden da faren ble myrdet?
Faen ta det. Jeg tror at begge to har lurt deg.
Du, doc... Michael var ikke helt seg selv i dag.
Han tok disse.
De er mot halsbrann.
- Hvorfor skulle han late som? - Han hadde også rett om noe annet.
Jeg fant en tredje konvolutt på bankdirektøren, Beckett.
Den var teipet fast.
"Finn John Doe."
Alltid fint med purk som kan følge enkle instrukser.
Gi meg en god grunn til ikke på taue deg inn her og nå.
Jeg kan gi deg fem millioner.
En gave. Fra den avdøde.
På siste side finner dere nummeret på en konto
der pensjonspengene deres står trygt.
Dere finner også navnene på sju andre som har ranet byen i årevis.
Fem millioner? Jeg er ganske sikker på at det var åtte.
Han har rett. Men tre millioner var svarte penger.
Tro meg. Dere har gjort avdelingen en tjeneste.
Hva er din kobling til dem?
I buret fortalte jeg Jesse en historie om noen korrupte purker.
Den vekket visst interesse.
Vent litt... De fikk pengene. Hva fikk du?
Sinnsro.
Nå vet jag at byen styres av hederlige politifolk.
"Miller". Helvete.
"Randolph."
"Shakers."
"Deakins."
"Frank."
POLITIMESTER ARRESTERT
- Virker denne kjent, Beckett? - Hva babler du om.
Etter deg, kompis.
SKJØTE
Sinnsro. Hederlige politifolk. Og den amerikanske drømmen.
Så han slipper ustraffet fra det?
Vi har ingen bevis. Det fins ingenting som knytter Michael til forbrytelsene.
Vår eneste sjanse er om vi finner Michael og Jesse sammen.
Han lurte oss alle.
- Hei... - Hei.
Så... Hvor vil du dra?
Overalt.
Tekst: Nicolai Herzog