‎NETFLIX PREZINTĂ
‎DUMNEZEU A CREAT OAMENII
‎FIINDCĂ ERAU TRIȘTI, LE-A TRIMIS DOMII
‎EI AU MIGRAT ȘI AU CÂNTAT MUZICĂ
‎SPERÂND CĂ VOR ATINGE SUFLETELE…
‎Nu ești bun de nimic! La naiba!
‎Vino aici!
‎Ce să fac cu taurul ăsta? Aveam deja doi!
‎Termină, Sefure! ‎Sula taurului ăluia ne hrănește.
‎Dacă te-ai fi ocupat de sula ta ‎în loc de sula lui,
‎poate că am fi avut un copil.
‎Nu mă mai face de rușine!
‎Ba uite că te fac! Vino aici!
‎- Piroz, dă-te! ‎- Gata!
‎- Codoșul ăsta de tauri mă înnebunește. ‎- Vă dați în spectacol. E urât.
‎- Nu sunt codoș de tauri! ‎- Ba ești!
‎Sunt Kalender Prăsitorul!
‎- Prăsește, atunci! ‎- Mă știe toată lumea!
‎- Jur că… Am plecat. ‎- Lasă-mă să-l bat!
‎Aici erai! Vino, Piroz!
‎Adu-l ca să-i arătăm lui Mürșit Aga.
‎Aga, te uiți? Uite așa fac. Hop!
‎Atât de ușor o să fie.
‎Bine?
‎Haide! Țineți-l, băieți.
‎Țineți-l…
‎Țineți-l pe om.
‎Să vedem care măsea este.
‎Gura mare!
‎Puțin mai mare!
‎Am văzut-o. Asta e.
‎Stai! Nu te mișca!
‎Stai! Gata!
‎Vezi?
‎Rădăcinile sunt cât coarnele de taur.
‎E stricată, dar totuși…
‎Hogir!
‎Ce e, Hatun?
‎Tatăl vostru iar a fugit.
‎Ce?
‎Aga, ține! Ia-ți măseaua!
‎Să mergem după el.
‎Asta o să-ți aline durerea, bine?
‎Haide! Aga, ne întoarcem.
‎O să-ți deschid ușa.
‎O să mă șterg de noroi ‎și o să-ți intru în casă.
‎Și o să zic: „Dilo! Am venit!
‎Sunt aici, Dilo. Sunt în casa ta.”
‎N-ai fost cu bunicul tău aseară?
‎Mi-a dictat o poezie, apoi s-a culcat.
‎Of!
‎Ia-o pe drumul de jos, să-i tăiem calea.
‎- Bine. ‎- Of, bunicule.
‎Nu se poate abține.
‎Tu o să mă privești.
‎O să mă privești și o să te gândești. ‎O să te uiți la flori,
‎apoi o să te uiți la mine.
‎Și o să spui: „Mirze! Să mergem, Mirze.”
‎Tată!
‎La naiba! Sunt copiii.
‎- Tată! ‎- Nu-mi stați în cale!
‎Tată, stai!
‎Nu-mi sta în cale!
‎O să ne faci de rușine!
‎Lasă-mă în pace! ‎De ce v-aș face pe voi de rușine?
‎Hogir.
‎- Hogir. ‎- Ce?
‎Spune că se duce după Dilo.
‎Spune-i să se întoarcă, ‎că o aducem noi pe Dilo în sat.
‎- O să creadă? ‎- Da.
‎Altfel, îl forțăm să se întoarcă.
‎Tată, să ne întoarcem la cort.
‎Nu! Mă duc după Dilo. Dă-te din drum!
‎Tată!
‎Niciun „tată”! Dă-te din calea mea!
‎Să nu îndrăznești, tată.
‎Ce faci, tată?
‎- Lasă-mă în pace! ‎- Nu, tată. O să cad!
‎Dă-te!
‎Uite ce e, tată.
‎Nici n-a murit mama bine, ‎iar tu alergi după nu știu ce femeie.
‎- Nu e nu știu ce femeie. Dilo e a mea. ‎- Haide…
‎Cum poți să întinezi ‎memoria răposatei noastre mame?
‎Ar trebui să-ți fie rușine.
‎De ce?
‎Mama voastră a murit.
‎Dar eu am iubit-o mereu pe Dilo.
‎Nu m-au lăsat să o iau.
‎Dacă m-ar fi lăsat…
‎mama voastră nu vă mai era mamă.
‎Gata, e suficient.
‎Piroz, cântăm diseară, nu?
‎Mergi și pregătește instrumentele.
‎Nedim, haide!
‎Vino!
‎Jur că… Ce ne facem cu el?
‎În fine, să mergem.
‎- Ce-i aia? ‎- O rochie de mireasă.
‎Nu-mi place culoarea.
‎Fato, toate rochiile de mireasă sunt albe.
‎Nu sunt și altfel?
‎Haide, îmbrac-o!
‎Ai plecat o dată ‎din casa noastră fără rochie.
‎Ne-ai făcut de rușine.
‎Nu există nuntă fără rochie.
‎E o nuntă?
‎O să dansez și eu?
‎Bineînțeles, dragă.
‎Haide, îmbrac-o!
‎Bine, dacă ieșiți.
‎Sümbül nu e atât de dornică să se mărite.
‎Să nu cântați melodii triste.
‎Cântați melodii vesele. ‎Chiar foarte vesele.
‎Să nu supărăm pe nimeni.
‎Nu-ți face griji, aga.
‎O să cântăm așa frumos,
‎că bunicii miresei o să se scoale ‎din mormânt și o să danseze.
‎Să se audă ‎zurna ‎toată noaptea.
‎Nicio grijă, aga.
‎Avem plămâni puternici.
‎Dacă o să cântați frumos diseară,
‎o să vă dau doi berbeci în loc de unul.
‎Bine, aga. Poți să stai liniștit.
‎Bine. Mult noroc!
‎Mulțumim.
‎- Hogir. ‎- Ce?
‎Trebuie să merg să-mi fac nevoile.
‎Bine. Întoarce-te repede!
‎Sümbül?
‎Haide, fată!
‎Ce faci?
‎Uite la el cum cântă! Vino aici!
‎- Termină, unchiule! ‎- Ce se petrece, Piroz?
‎Nimic, Hogir.
‎Să cântăm frumos în seara asta. ‎Foarte frumos.
‎- Sigur. ‎- Nedim.
‎Nu mă mai țin plămânii așa bine. ‎Cântă tu la ‎zurna.
‎O să cânt întruna.
‎Nu uitați că ni s-a cerut ‎să cântăm doar melodii vesele.
‎Dacă vă încurcați, lăsați pe mine. ‎Dau eu tonul în seara asta.
‎Bine.
‎Nu stați aici, copii. Mergeți!
‎Haide, mergeți!
‎Bună!
‎Tu ești mirele?
‎Da.
‎Ai un costum frumos.
‎L-am pus pentru tine.
‎Ai face orice pentru mine?
‎Aș face.
‎Ce-i asta?
‎Încetează, fată!
‎Nu te face de râs.
‎Poți să faci asta?
‎Pot.
‎Atunci, fă-o!
‎Parcă ai fi un măgar.
‎Sunt soțul tău. Vezi cum vorbești!
‎Bagă-i mințile în cap! ‎Să se poarte cum trebuie cu mine!
‎- Uite-i! ‎- Da.
‎Cine face o nuntă pentru o nebună?
‎- Uite-o pe nebună! ‎- E rușine.
‎Uite-o pe nebună!
‎Pe cine faci tu nebună?
‎Piroz!
‎Se bat. Trebuie să continuăm ‎să cântăm. Haide!
‎Unu, doi… Unu, doi, trei, patru!
‎Nu-ți mai face griji.
‎N-am greșit cu nimic.
‎Cel care a necinstit-o, ‎cel care i-a făcut asta…
‎Să-l blesteme Dumnezeu!
‎Crezi că e fată mare…
‎apoi, pe nepusă masă,
‎se pregătește să nască.
‎Nu-ți mai face griji. ‎Încearcă să gândești limpede.
‎Drum bun!
‎Mulțumesc. Coboară, haide!
‎Mult noroc!
‎Cu bine!
‎Haide, fetițo! Să mergem!
‎Se trezește.
‎Haide, Piroz! Sus! Ești treaz în sfârșit.
‎Chiar trebuiau să se bată?
‎Ne-a costat un berbec.
‎- Unde e mireasa? ‎- Care mireasă?
‎Mireasa de la nuntă.
‎- Au luat-o într-acolo. ‎- Da?
‎Unde s-au dus, Hogir?
‎Mirele o duce înapoi la tatăl ei.
‎- Hogir. ‎- Ce?
‎- Mireasa aceea… ‎- Da?
‎- Mi-a fost sortită. ‎- Cum adică?
‎Adică, ea s-a îndrăgostit de mine, ‎iar eu de ea.
‎Zău?
‎Când?
‎Chiar înainte de nuntă.
‎Hogir, trebuie să găsim o cale.
‎Ce vrei să facem, Piroz?
‎Mirele o duce înapoi la tatăl ei.
‎Pentru că nu era fată mare.
‎- Nu era fată mare? ‎- Nu.
‎Slavă Domnului!
‎- Hogir. ‎- Da?
‎Sunt sigur că are inima mare.
‎De unde?
‎Ți-am spus. Inima ei m-a chemat.
‎Atunci, trebuie să găsim o cale.
‎- Există o cale. ‎- Care?
‎- Să o cerem de la tatăl ei. ‎- Ai dreptate. Să o facem!
‎O să o cerem cum se cuvine.
‎Mirele o duce înapoi oricum.
‎Nu e măritată.
‎Avem tot dreptul.
‎Da, avem.
‎Să întoarcem și să mergem acum.
‎Ai răbdare. Să mergem în sat întâi.
‎Să-l întrebăm pe tata. ‎Să vedem ce are dl Mirze de spus.
‎- Da, tata… ‎- Da.
‎Tată!
‎Ce…
‎Cine-și leagă propriul tată, Hogir?
‎Dezlegați-mă, copii.
‎Lăsați-mă să merg la Dilo.
‎Sigur, tată.
‎- Tată… ‎- Ce?
‎Îți promit că o să ți-o aduc pe Dilo.
‎Îmi promiți?
‎Îți promit. Îți jur.
‎Tată, am vești.
‎Fiul tău s-a îndrăgostit de o gazelă.
‎- Piroz? ‎- Da?
‎E o gazelă?
‎Da, tată.
‎Are glezne subțiri?
‎Ca o barză.
‎Când mergem să-ți luăm gazela?
‎- Să mergem mâine, tată. ‎- Da.
‎Atunci…
‎să mergem mâine să ne înfrumusețăm ziua.
‎Am vrut să fiu ginerele tău.
‎Fiica ta te-a făcut de rușine.
‎Te ocupi tu sau eu?
‎Sümbül e fiica mea.
‎Eu trebuie să ne spăl onoarea.
‎Frige. Mai pune apă rece.
‎Desfrânarea tatălui și fratelui tău ‎o să ne aducă necazuri, Hogir.
‎Mamă, găsește-mi și mie o fată.
‎Taci! Nu e treaba ta.
‎De ce-l lovești?
‎O să rezolvăm problema lui Piroz mâine.
‎Și tatăl tău?
‎Cu el ce facem?
‎Umblă toată ziua cu sula sculată.
‎Ce faci, pentru Dumnezeu?
‎O să găsim noi o soluție.
‎Așa…
‎Ce casă frumoasă avem!
‎Ar trebui
‎Să iubești trandafirii
‎Să iubești și viorelele
‎Dar nu uita
‎Viorelele sunt prefăcute
‎Iar trandafirii, nu
‎Hogir…
‎Cine e fata? Unde mergem?
‎E fata lui Seymen Aga.
‎Am fost ieri la nunta ei.
‎Dar mirele a dus-o înapoi.
‎- Da? ‎- Da.
‎Deci o să ne dea mâna ei?
‎De ce să nu ne-o dea?
‎Nu e măritată.
‎Mirele a dus-o înapoi.
‎- O să fie bine. ‎- Da.
‎Inima nu ascultă de nimeni.
‎- Mirze… ‎- Ce?
‎Așa a fost cu Dilo?
‎Ascultă, codoș de tauri!
‎Inima ei a fost mereu a mea,
‎așa că nu știu ‎despre ce vorbești, idiotule.
‎Nu vorbi așa.
‎- L-am ajutat pe Seymen cu vacile odată. ‎- Da?
‎Fata lui era frumoasă și elegantă.
‎Strălucea toată. ‎Aducea lumină peste tot pe unde mergea.
‎Tată, haide! Să nu întârziem.
‎Tamburina și ‎kemaneul?
‎Sunt pregătite, Mirze.
‎Ar trebui să avem instrumentele cu noi,
‎ca să ne facem înțeleși.
‎Piroz…
‎O să vină și Dilo să vadă mireasa?
‎Tată, Dilo e mama mea? ‎De ce i-aș arăta mireasa?
‎Taci, copile!
‎Și ea e mama ta.
‎Cea pe care tatăl tău o iubește e mama ta.
‎Ești un demon, Piroz.
‎- Stai așa, Kalender! ‎- Ce e?
‎Am o întrebare.
‎O să o rezolvăm pe asta, ‎dar ce facem cu tata?
‎Ce ar trebui să fac?
‎De ce? Ce a pățit?
‎I-am promis că o aducem pe Dilo în sat.
‎Nu i-ai spus că Dilo are un soț?
‎Și că e moartă?
‎Dacă-i spunem că e moartă, ‎o să se răzbune pe noi.
‎- Spuneți-i că luat-o Dumnezeu la el. ‎- Ce amuzant ești!
‎Kalender, te rog, ajută-ne!
‎Știu o cale.
‎Tatăl tău e în călduri.
‎Rugăciunile și vrăjile nu-l pot ajuta.
‎Atunci, ce facem?
‎Toți prăsitorii buni știu asta.
‎Când un taur e în călduri, ‎îi arăți paiele.
‎Atunci, să terminăm repede cu asta ‎și să ne întoarcem în sat.
‎- Da. ‎- Nu?
‎Să mergem! Haide!
‎Nu trebuia să ne faci asta.
‎Cu ce am greșit?
‎Noi nu suntem așa.
‎De ce ne-ai pătat onoarea?
‎Cum nu suntem?
‎O curățăm dacă e pătată, mamă.
‎Adu-mi o găleată și o curăț acum.
‎Ce ai făcut, fata mea?
‎Cine ți-a făcut asta?
‎Am un băiat ‎Cămașa lui e albă
‎Sare peste tot ca un ied
‎Vede o gazelă ‎Și o aleargă
‎Nu știe cui să ceară voie
‎Dar tot trebuie să o facă
‎Așa că iată-l în fața ta
‎Seymen Aga
‎Romule Mirze…
‎Nu înțeleg despre ce vorbești.
‎Dacă ai ceva de spus, ‎spune-o ca un om ca să înțeleg.
‎Tată, fii mai clar.
‎Haideți…
‎Nu-i frânge inima fetei tale
‎Nu-i frânge inima băiatului meu
‎Nu-mi lăsa băiatul să doarmă singur
‎Nu-ți lăsa fata să doarmă singură
‎Seymen Aga
‎Romule Mirze!
‎Tată, spune-i direct.
‎Cum?
‎Nu știu cum să o spun.
‎Seymen Aga…
‎Sümbül este fata ta?
‎Da.
‎Piroz este băiatul meu?
‎- Presupun că este. ‎- Da, este.
‎Inima băiatului meu
‎tânjește la fata ta, Sümbül.
‎Cum adică?
‎Ceea ce vrea să spună este…
‎că e voia Domnului…
‎să-ți cerem mâna…
‎fiicei tale, Sümbül, ‎pentru băiatul nostru, Piroz.
‎Am înțeles.
‎Ce frumos! Atâta timp cât ne înțelegem,
‎ce ne-am mai putea dori, nu?
‎Romule Mirze, ascultă…
‎Ați venit aici ca prieteni, ‎dar nu veți pleca la fel.
‎De ce a spus asta?
‎Nu sunt sigur, tată.
‎Riza!
‎Cine e Riza?
‎Da, tată.
‎Cheamă-ți frații aici.
‎Bine, tată.
‎Are mulți frați.
‎Poate că vor să vadă toți asta.
‎Era bine dacă-l cruțau măcar ‎pe unchiul Mirze.
‎Da, dar tata a fost direct cu el.
‎Iar Piroz e băiatul lui.
‎De ce n-ai dat nici măcar un pumn?
‎- Bunicule, erau ditamai oamenii. ‎- Și ce dacă?
‎Nu ești puternic?
‎Ești inutil.
‎Mai încet, la naiba!
‎Asta este.
‎Jur, Sefure…
‎Jur că arată exact ca tine.
‎Crezi că paiele pot înlocui femeia iubită?
‎De ce nu? O pot face.
‎Atunci, fă un copil cu ele.
‎Haide!
‎- Da? ‎- Da.
‎O să fac un copil. O să vezi.
‎- O să văd? ‎- Da, o să vezi.
‎- Am văzut deja. ‎- Ce-ai văzut?
‎Și încă văd.
‎Ce vezi, Sefure?
‎Mai bine zis mă tot uit, dar nu văd nimic.
‎Ce ar trebui să văd, codoș impotent?
‎- Lua-te-ar naiba! ‎- Stai, Sefure!
‎Stai!
‎- Vai de soarta mea! Pleacă! ‎- Stai!
‎- Scrie, Nedim. ‎- Ce să scriu, bunicule?
‎„Ar trebui să iubești trandafirii.
‎Să iubești și viorelele.
‎Dar nu uita, viorelele sunt prefăcute.
‎Iar trandafirii, nu.”
‎Tată…
‎Dă-mi să văd!
‎- Tată. ‎- Ce?
‎„Dar nu uita, violetele sunt prefăcute.
‎Iar trandafirii, nu.”
‎- Tată. ‎- Da?
‎E Dilo.
‎Ce a pățit?
‎Nimic, tată.
‎Doar nu a murit.
‎Nu, tată. Doamne ferește!
‎Tată, am adus-o la tine.
‎Ești un copil foarte bun.
‎Unde e Dilo?
‎Care erau prefăcute?
‎Unde e Dilo?
‎Unde e?
‎Tată, Dilo e puțin bolnavă.
‎Nu-i nimic. O îngrijesc eu.
‎Nu, e bolnavă altfel.
‎Adică, o poți vedea…
‎dar nu te poți apropia de ea.
‎Îi poți vorbi, dar nu o poți auzi.
‎Și doctorul a spus că…
‎dacă ar fi să o atingi…
‎Dilo ar muri.
‎Ar trebui
‎Să iubești trandafirii
‎Tată…
‎Să nu treci linia, bine?
‎Doctorul a zis:
‎„Dacă trece linia, Dilo o să moară.”
‎Bine. Lăsați-mă singur cu Dilo.
‎Lăsați-mă să mă rog pentru ea.
‎Haideți!
‎Doar o să stau aici…
‎și o să mă rog.
‎Dilo?
‎Dilo, bine ai venit!
‎Bine ai venit!
‎Ești bolnavă?
‎Sunt bucuros că ești aici.
‎Sunt foarte bucuros.
‎Nu ești bolnavă, nu-i așa? Ești bine.
‎Lacrimile tale
‎Curg cu lacrimile mele
‎Genele tale îmi ating inima
‎Nu spune nimic
‎Nimic
‎Nu îndrăzni să vorbești
‎Inima ta îi cântă inimii mele
‎Ca o privighetoare
‎Așadar?
‎Ți-ai găsit liniștea, tată?
‎Da.
‎Reuniunile sunt plăcute…
‎dar să poți să spui ce ai pe suflet…
‎asta îți aduce liniștea.
‎Eu ce fac, tată?
‎Ia-ți ‎kemaneul…
‎și spune-i ce ai de spus.
‎Nu ține în tine.
‎Dacă te iubește…
‎o să vină la tine.
‎Cum adică?
‎Să merg la gazela mea?
‎Ai așteptat destul.
‎Mergi la ea cât ai încă focul în inimă.
‎Ai venit.
‎Da, am venit.
‎Riza.
‎S-o faci repede.
‎În liniște, fără balamuc.
‎Bine, tată.
‎Ne ocupăm de restul mai târziu.
‎O să zicem că s-a omorât.
‎Da, așa să zicem.
‎S-au speriat?
‎Tu i-ai speriat.
‎Noi i-am speriat.
‎Să nu te temi!
‎Nu pot face nimic.
‎Ce o să facem?
‎O să fugim.
‎- Ce frumos zâmbești! ‎- Tu mă faci să zâmbesc.
‎E un spirit sau ceva.
‎Unde?
‎În hambar.
‎Cum s-a întâmplat?
‎De unde să știu?
‎Vino cu mine!
‎Vino!
‎Să aducem un imam să se roage.
‎Săraca fată! ‎Să-l chemăm pe dascălul din sat.
‎Adu-l pe romul Kalender aici.
‎Săraca fată e posedată.
‎- Ce ciudat! ‎- Trebuie să se roage un dascăl.
‎Uită-te la ea…
‎Am umplut totul cu paie
‎Puternică fie sula taurului
‎Kalender? Aici erai. Kalender…
‎E important.
‎Ce naiba vrei?
‎E important, Kalender!
‎Tatăl tău a fugit iar?
‎Nu. Tatăl lui Sümbül o să te cheme.
‎Are nevoie de ajutor cu o vacă?
‎Nu cu o vacă.
‎Crede că Sümbül e posedată.
‎De un demon adevărat?
‎Nu. E posedată de mine.
‎Păi și tu nu ești un demon, Piroz?
‎Încetează, Kalender. N-avem timp de glume.
‎Trebuie să mă ajuți.
‎Am o soluție.
‎Care?
‎O omorâm noi înainte să o omoare ei.
‎Asta e soluția ta?
‎S-o omorâm pe gazela mea?
‎Doar ne vom preface.
‎O să creadă că e moartă ‎și nu o să o mai omoare.
‎Nu înțeleg.
‎O să-i dau o poțiune.
‎O să pară moartă pentru o zi.
‎Seymen o să creadă.
‎Și nu o să o mai omoare.
‎Restul depinde de tine.
‎Am înțeles.
‎Adică, dacă nu o să moară, sunt de acord.
‎Nu o să moară.
‎- Lasă-mă! ‎- Mulțumesc, Kalender.
‎Încetează! Du-te odată, băiete!
‎Ești grozav!
‎Fugi de-aici!
‎Domnul să te asculte!
‎O să mori.
‎Cum adică?
‎Adică, o să te omorâm.
‎Poate Seymen Aga să te mai omoare ‎dacă o facem noi?
‎Nu poate.
‎Apoi, o să fug cu tine.
‎O să fugi cu cadavrul meu?
‎Nu mă iubești?
‎Nu…
‎Nu e așa.
‎Te iubesc.
‎Vezi tu, o să mori…
‎dar, de fapt…
‎nu o să mori.
‎Bine.
‎În numele Dumnezeului nostru cel milostiv…
‎Dă-o încoace!
‎Care e necazul?
‎De fiecare dată când intrăm…
‎auzim zgomote ciudate.
‎Sümbül e posedată.
‎O să mă rog pentru ea.
‎O să alung demonul imediat.
‎Rămâi aici!
‎Nu intra!
‎Lasă-mă să verific.
‎Trebuie să văd ‎dacă e un demon pe care-l știu.
‎Bine? Tu roagă-te aici.
‎Nu vă opriți!
‎Rugați-vă!
‎Nu e un demon. E altceva.
‎Adică, e un demon, dar e altceva.
‎E un demon…
‎dar e altceva.
‎A intrat în ea.
‎Și-a făcut casă în trupul ei.
‎A ridicat chiar și un leagăn. ‎Se simte bine.
‎Se leagănă și se leagănă…
‎Nu o să plece înainte de răsărit.
‎Nu are cum.
‎Of, Sümbül!
‎N-ai fost niciodată fericită.
‎N-ai avut niciodată noroc.
‎Mai bine muream eu.
‎Ridică-te! Mor eu.
‎Tată!
‎E pesticid.
‎S-a sinucis.
‎Bine, e ceea ce merita.
‎S-a pedepsit singură pentru greșelile ei.
‎- Chiar merita asta? ‎- Taci, femeie!
‎Riza.
‎S-o îngropăm cât mai repede, bine?
‎Bine, tată.
‎Ești oaspetele lui Dumnezeu.
‎Locul tău e aici acum.
‎Tatăl tău are o inimă de piatră.
‎Era chiar în stare să te omoare.
‎Noi doi suntem la fel acum.
‎Piroz e băiatul meu.
‎Tu ești fata mea.
‎Am plecat.
‎Mă așteaptă Dilo.
‎Domnule Piroz!
‎Faci ce vrei, nu-i așa?
‎Hatun, o să-ți explic.
‎Ai dat de belele?
‎Nu. Doar am adus-o ‎pe cea pe care o iubesc.
‎Te rog, nu spune nimănui.
‎Tu să taci!
‎Ai venit aici de bunăvoie?
‎Da.
‎Asta e bine.
‎Atunci, e datoria noastră să te protejăm.
‎Ce e asta?
‎Îți aduc niște haine.
‎Nu poți umbla în zdrențe.
‎Îți amintești ce ți-am zis?
‎Nimeni n-o să-ți facă rău aici.
‎Bunicule!
‎Bunicul nu e aici.
‎Ea cine e?
‎Care ea?
‎Nu e fata pe care am cerut-o?
‎Nu e ea.
‎Ba ea e.
‎Ba nu e ea.
‎Jur că e ea.
‎Ți-am spus că nu e. Fugi de aici, pușlama!
‎Așa… Ce ziceam?
‎- „Nimeni nu-ți va face rău aici.” ‎- Da.
‎Uite!
‎Am purtat-o o singură dată.
‎Te aștepta pe tine, Sümbül.
‎Of…
‎Dumnezeu te veghează, Sümbül.
‎Ești norocoasă să ai un bărbat ca Piroz.
‎Nu sunt sigură dacă Hogir mă iubea sau nu.
‎Mi-a zis doar că trebuia să mă ia.
‎A dat pe mine un bou și o ‎zurna.
‎Apoi, boul a murit și a rămas doar ‎zurna.
‎Răposatul meu tată ‎a cântat la ea ani și ani.
‎Mereu spunea…
‎„Când cânt cu ea la o nuntă,
‎mă gândesc la tine…
‎și mă doare sufletul.”
‎Asta obișnuia să spună.
‎Dar îl durea sufletul pentru boul mort.
‎Fată, ce frumoasă ești!
‎Ca o potârniche.
‎Potârniche
‎Eu m-am îndrăgostit de tine
‎Și tu de mine, potârniche
‎Potârniche
‎Cercul nu este locul
‎pentru tineri, bătrâni sau bolnavi.
‎Nicio potârniche nu poate ‎să participe în mai mult de trei meciuri.
‎Potârniche
‎Eu m-am îndrăgostit de tine
‎Și tu de mine, potârniche
‎Potârniche
‎- Tată! ‎- Ce vrei?
‎- Tată! ‎- Ce naiba vrei?
‎- Am fost în cortul bunicului. ‎- Stați!
‎Stați cu toții! Și?
‎Și…
‎- Am văzut… ‎- Ce ai văzut?
‎- L-am văzut pe unchiul Piroz. ‎- Și?
‎O mai știi pe fata ‎pe care am cerut-o pentru el?
‎- Da. ‎- Frații ei ne-au bătut.
‎Da.
‎Am văzut-o.
‎Ce?
‎Ce ai făcut, Piroz?
‎Ce era să fac?
‎Să-i las s-o omoare?
‎O să ne bagi în belele.
‎Adică?
‎Adică…
‎„Orice cale am alege,
‎se va face voia Domnului.”
‎Ce faceți aici?
‎Nu se cuvine să vorbiți de față cu ea.
‎Plecați!
‎Plecați! Toți!
‎Haide, nu te mai zgâi! Mișcă!
‎La naiba, Piroz.
‎Ești incredibil. Ai furat-o ‎pe fata asta de parcă era o găină.
‎Ce era să fac? ‎Să o las acolo pe cea pe care o iubesc?
‎Chiar dacă n-o iubeam…
‎trebuia s-o las să moară?
‎Dacă ar fi vrut, ar fi făcut-o.
‎Dar Atotputernicul avea alte planuri. ‎Slavă Lui!
‎- Spune „slavă Lui”! ‎- Slavă Lui!
‎Nu pleacă nicăieri.
‎Și eu sunt cu cea pe care o iubesc. ‎Și e bine.
‎Dar, tată…
‎o să dăm de necaz.
‎Ba n-o să dăm!
‎Nimeni nu ne poate face necazuri!
‎Și nu e treaba voastră.
‎E doar treaba mea și a băiatului meu.
‎Bine, tată.
‎Cum spui tu.
‎Atunci, ar trebui să-i căsătorim.
‎- Ar trebui? ‎- Ar trebui.
‎Slavă Domnului!
‎Cum îl…
‎Cum îl cheamă pe tatăl tău?
‎- Seymen. ‎- Seymen.
‎Știu.
‎Tu, Sümbül, fiica lui Seymen…
‎îl iei pe Piroz, fiul lui Mirze, de soț?
‎Îl iau.
‎Tu, Piroz, fiul lui Mirze…
‎O iau.
‎Tu…
‎Atunci, în prezența lui Dumnezeu,
‎vă declar soț și soție.
‎- Hogir. ‎- Da?
‎Pot să recit Al-Fatiha?
‎Hatun?
‎- Sefure? ‎- Ce?
‎- Vrea să recite Al-Fatiha. ‎- Bine. Intenția contează.
‎Recit-o! O rugăciune e o rugăciune.
‎Atunci, Al-Fatiha!
‎Slavă lui Dumnezeu, Domnul lumilor
‎Milosul, Milostivul ‎Stăpânul Zilei Judecății
‎Ție ne închinăm ‎Ție îți cerem ajutorul
‎Călăuzește-ne pe Calea cea Dreaptă
‎Calea celor binecuvântați de Tine
‎Și nu a celor care Te-au supărat
‎Și nici a celor rătăciți
‎- Amin. ‎- Amin.
‎Piroz, felicitări!
‎Uită-te la el!
‎Arată nemaipomenit.
‎E foarte frumos, aga.
‎Aga…
‎Doar regii au dinți mai frumoși.
‎Știi ce faci, Hogir.
‎Aga, ești un om și mai mare acum.
‎Aga, să-ți spun ceva.
‎Soțiile tale o să bage de seamă.
‎Cea tânără a cerut deja asta. ‎Poate că și cea bătrână vrea ceva.
‎Vino oricând. Noi suntem pregătiți.
‎Cine e fata?
‎Ea? E fata lui Fahri.
‎E mireasa noastră acum.
‎Adică, e soția lui Piroz.
‎Nu arată ca voi.
‎Îmi pare cunoscută, dar…
‎Nu, aga. Te înșeli.
‎E fata lui Fahri.
‎În fine.
‎Cât îți datorez?
‎Un berbec de doi ani și suntem chit, aga.
‎Bine.
‎Sută la sută era Sümbül.
‎Sigur nu te înșeli?
‎Sigur.
‎O știu pe fata ta.
‎Îți mulțumesc, Mürșit.
‎Nu sunt un om care să mintă.
‎O să mă ocup.
‎Da.
‎Știi ce trebuie să faci.
‎Da, știu.
‎Lasă-mă să mor cu tine
‎Lasă-mă să ard cu tine
‎Am trecut prin iad deja
‎Primește-mă în raiul tău acum
‎Vino să fii al meu!
‎O să fii a mea?
‎Taci!
‎Nu vorbi!
‎Vino să mă iubești!
‎Dar nu o să vorbească lumea?
‎Nu trebuie să vorbesc.
‎Lasă-mă să mor cu tine.
‎Dilo?
‎Dilo…
‎Dilo!
‎Lua-v-ar naiba, copii!
‎De ce mi-ați făcut asta?
‎N-ați înțeles niciodată ‎la ce tânjește inima tatălui vostru!
‎Nu vreau să te ard, dar…
‎Lasă-mă să mor.
‎Lasă-mă să mor cu tine.
‎Tată!
‎Ești una dintre sirene
‎Vino în brațele mele
‎Te văd zilnic de ani buni,
‎dar ești la fel de frumoasă.
‎- Tată. ‎- Ce tot „tată, tată”?
‎Bunicul…
‎- Ce e? ‎- I-a dat foc.
‎- Bunicul i-a dat foc lui Dilo, tată. ‎- Ce?
‎Cum a putut să facă asta? ‎Du-te și spune-i unchiului tău!
‎- Hogir, ridică-te! ‎- Dă-mi cămașa!
‎- La naiba, tată! Mă scoți din minți. ‎- Doamne, ce-o să ni se mai întâmple?
‎- Jur că e nebun. ‎- Dă-mi și mie foc, tată!
‎Am făcut o casă pentru noi, Dilo.
‎Florile noastre ne așteaptă.
‎Acolo, o să putem atinge cerul.
‎Vântul o să adie tot timpul.
‎Păsările o să ne cânte până o să adormim.
‎Dilo, nu o să spui nimic?
‎Ești supărată pe mine?
‎Bine.
‎Ești Dilo a mea. ‎Ești adevărata Dilo pentru mine.
‎Ți-am zis să stai cu ochii pe ei.
‎N-ai stat. ‎Nici pe tatăl, nici pe fratele tău.
‎Hatun, te implor. Taci, te rog.
‎Încerc să aflu dacă e mort, ‎iar tu mă cerți.
‎Să te punem cu picioarele încolo.
‎Uită-te la tine!
‎Stai bine, Dilo?
‎Cu siguranță e mort.
‎Nu sunt nici dinți, nici altceva.
‎- Piroz! ‎- Nu și-ar fi dat foc.
‎- Piroz! ‎- Ce e?
‎Piroz, Seymen vine aici cu oamenii lui.
‎Unde i-ai văzut?
‎Întrebau în Zümrüt unde sunt corturile.
‎Nu ne ajungea un necaz.
‎O să ne omoare.
‎Da!
‎Nedim…
‎- Știi unde e mormântul bunicului? ‎- Știu.
‎Du-te și vezi dacă e acolo!
‎O să-ți recit o poezie…
‎înainte să adormim, bine?
‎Mi-am deschis inima ție, Dilo
‎Țărâna ta să mi-o acopere acum
‎Lasă-mă să te privesc
‎Când îmi închid ochii
‎Să ne unim ultima suflare
‎Căci giulgiul acestei lumi mă sufocă
‎Iubirea mea pentru tine e eternă
‎Haide…
‎Să dormim acum, bine?
‎Bunicule!
‎La naiba!
‎Nu mă veți lăsa să merg în Ceruri ‎cu Dilo lângă mine.
‎- Bunicule. ‎- Ce?
‎- Seymen vine în sat. ‎- Ce? Unde?
‎Ridică-te, bunicule! Să mergem!
‎Vino, bunicule!
‎Dilo, haide!
‎Să o salvăm pe fata ‎pe care băiatul nostru o iubește!
‎Piroz ne-a băgat în beleaua asta.
‎Nu începe și tu acum, Sefure.
‎Ce să încep? Seymen nu o să ne lase ‎să scăpăm cu viață.
‎Tată? Uite!
‎- Mirze? ‎- Vine.
‎- Uite-l! ‎- Tată!
‎- E Mirze. ‎- El e!
‎E Mirze.
‎Tată!
‎Of, tată.
‎- Stai! ‎- Dă-mi-le mie!
‎- Stai, fetițo! ‎- Haide!
‎Tată, trăiești?
‎Bineînțeles, copile.
‎Dacă o să mor…
‎o să mor cu Dilo.
‎Haide!
‎Asta e.
‎- Tată. ‎- Ce?
‎Știi că vine Seymen, nu?
‎Da, tată. Cu oamenii lui. ‎Trebuie să plecăm.
‎Am o soluție, dacă mă ascultați.
‎- Care? ‎- Ce soluție?
‎E singura soluție.
‎- Spune-ne-o. ‎- Dar am o condiție.
‎Bine. Care?
‎Mă veți lăsa să rămân aici cu Dilo.
‎Haide…
‎Despre ce vorbești, tată?
‎Treceți râul Kinik…
‎înainte de răsărit.
‎- Râul Kinik? ‎- Da.
‎Luați pluta…
‎și lăsați-o pe partea cealaltă.
‎O să ajungeți la Platoul Deriz ‎până să se înnopteze.
‎Eu o să rămân aici cu Dilo.
‎Nu poți face asta, tată.
‎Sigur că pot.
‎O să-l distrag pe Seymen.
‎Tată…
‎Tată, nu mai fi așa încăpățânat.
‎Ia-o pe Dilo și vino cu noi, bine?
‎Nu, copile. Nu o să meargă.
‎Dilo și cu mine o să rămânem aici.
‎Dacă Seymen Aga o să vină…
‎o să simțiți în sufletele voastre.
‎Bunicule, vino și tu!
‎Să ai grijă de copil!
‎Aveți un drum lung.
‎Foarte lung.
‎Mergeți!
‎Trece-i râul!
‎- Tată. ‎- Da?
‎Ține asta, atunci.
‎Nu o vreau.
‎Lasă-mi ‎kemaneul.‎ E sufletul meu.
‎Bine.
‎Tată Mirze…
‎Mergi tu și rămân eu.
‎După mine vine.
‎De ce să mori în locul meu?
‎Nu spune asta, fata mea.
‎Ești foarte tânără.
‎Pe când eu…
‎Eu sunt pe jumătate mort oricum.
‎Viața ta și viața băiatului meu sunt una.
‎Haide, du-te!
‎Poftim. Așa.
‎Fata ta…
‎și băiatul meu se iubesc, Seymen Aga.
‎De ce l-ar iubi pe netrebnicul ăla?
‎Nu vorbi așa, Seymen Aga.
‎Inima nu discriminează.
‎Unde e netrebnicul?
‎Cu cea pe care o iubește. Cu gazela lui.
‎Cine poate ști ce munte urcă acum?
‎Romule Mirze, jur că te împușc.
‎Stai, Seymen Aga. Stai!
‎Jur că trag!
‎Lasă-mă să-ți cânt.
‎Poate te va convinge ‎să-ți asculți inima. Ce zici?
‎Am un copil, un băiat
‎Soarele strălucește pe cămașa lui albă
‎Romule Mirze!
‎O să te împușc!
‎Nu știu ce munte urcă acum
‎O să-mi spui unde este?
‎Te împușc!
‎Inimile copiilor noștri, Seymen Aga
‎Sunt legate una de alta
‎Inimile copiilor noștri, Seymen Aga
‎Sunt legate una de alta
‎Haide, să mergem!
‎Să nu-i frângem inima tatălui Mirze.
‎- Hogir. ‎- Da?
‎Fie ce-o fi.
‎Să ne întoarcem.
‎Să-l îngropăm cum se cuvine.
‎Bine, Piroz. Să ne întoarcem.
‎Seyran, draga mea
‎Descalță-te
‎Să mergem în odaie
‎Descalță-te
‎Să mergem în odaie
‎Cum am spus
‎Sânii iubitei mele
‎Sunt ca umbra unei sălcii plângătoare
‎Odaia e rece
‎Nebuna mea
‎Sunt șapte ani de când te aștept
‎Nebuna mea
‎Seyran, draga mea
‎Descalță-te
‎Să mergem în odaie
‎Descalță-te
‎Să mergem în odaie
‎Cum am spus
‎Sânii iubitei mele
‎Sunt ca umbra unei sălcii plângătoare
‎Odaia e rece
‎Nebuna mea
‎Sunt șapte ani de când te aștept
‎Nebuna mea
‎Subtitrarea: Florin Rizea