NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
БОГ СТВОРИВ ЛЮДЕЙ,
АЛЕ ЗРОЗУМІВ, ЩО ВОНИ НЕЩАСНІ, І ПОСЛАВ ЇМ ДОМІВ.
ВОНИ МІГРУВАЛИ, ГРАЛИ МУЗИКУ Й СПІВАЛИ,
В НАДІЇ ТОРКНУТИСЯ СЕРДЕЦЬ…
Ти нікчема. Чорт забирай!
Іди сюди!
І що мені робити з цим биком? У нас уже є два.
Не кажи так, Сефуре. Член того бика нас годує.
Годі! Якби ти дбав про свій, а не про бичачий,
може, в нас уже було б дитя.
Припини мене ганьбити!
Та де там. Не припиню! Іди сюди!
-Пірозе, геть з дороги! -Ану!
-Цей бичачий сутенер бісить мене. -Ти влаштовуєш сцену. Оце ганьба.
-Я не бичачий сутенер! -Так і є!
Я заводчик Календер!
-То заводь! -Мене знають по всьому світу!
-Присягаюся. Я йду. -Дай-но вдарити.
Ось і ти! Ходи, Пірозе. Ану, друже.
Неси сюди. Покажемо це Мюршіт-азі.
Бачиш, аго? Я зроблю так. І все.
Отак просто.
Гаразд? Добре.
Давай. Тримайте його, хлопці.
Тримайте його.
Тримайте дядька.
Подивимося, який це зуб.
Відкрий ширше. Ось так.
Ось так. Бачиш? Цей.
Чекай. Не рухай щелепою.
Чекай. Є.
Бачиш?
Корені величезні, як роги бика.
Зверху згнив, але все ж.
Хоґіре!
Що таке, Хатун?
Ваш батько знову втік.
Що?
Бери, аго. Візьми свій зуб.
Гайда за ним!
Це полегшить твій біль.
Ходімо. Ми повернемося, аго.
Я відчиню твої двері.
Я витру бруд зі свого взуття і зайду до тебе.
І я скажу: «Діло! Ось і я!
Я тут, Діло», — я скажу.
«Я у твоєму домі».
Хіба не ти був учора з дідусем?
Він сказав записати вірш і пішов спати.
Чорт.
Іди нижньою дорогою, щоб його підрізати.
-Гаразд. -Чорт забирай, діду.
Нічого не може із собою зробити.
Ти дивитимешся на мене.
Дивитимешся й думатимеш.
Дивитимешся на квіти,
а потім глянеш на мене.
І скажеш: «Мірзе! Ходімо, Мірзе».
Тату!
Чорт забирай. Це діти.
-Тату! -З дороги, діти!
Но!
Тату, стій.
Геть з дороги.
Ти нас осоромиш!
Дай мені спокій, малий! Чого вам соромитися?
Хоґіре.
-Хоґіре. -Що?
Він каже, що їде по Діло.
Скажи йому, що треба повернутися, а ми привеземо Діло в поселення.
-Повірить? -Повірить.
Якщо ні — повернемо його силоміць.
Тату, повернімося до намету.
Ні! Я по Діло. Не плутайся під ногами.
Тату, припини.
Годі «таткати» і геть з дороги!
Не смій.
Не треба, тату. Що ти робиш?
-Дай мені спокій. -Не треба, тату. Я впаду.
Геть.
Слухай, тату.
Мама недавно померла,
а ти вже залицяєшся до якоїсь жінки.
Вона не якась жінка. Діло — моя.
Припини.
Як можна кидати тінь на пам'ять про нашу покійну матір?
Ганьба, тату. Це неправильно.
Що?
Ваша мати померла.
Але я завжди кохав Діло.
Мені б не дали забрати її.
Якби дозволили…
ваша матір не була б вашою матір'ю.
Ну досить. Слухай, Пірозе.
Ми ж сьогодні граємо?
Іди підготуй інструменти.
Гайда, Недіме.
Іди сюди.
Присягаюся… І що ми будемо з ним робити?
Гаразд, ходімо.
Що це?
Весільна сукня.
Жахливий колір.
Доню, всі весільні сукні білі.
Без варіантів?
Просто вдягни.
Слухай. Ти вже якось пішла з дому без сукні.
Ти нас осоромила.
Весілля не може бути без сукні.
А буде весілля?
І я теж танцюватиму?
Звісно, доню.
Прошу, одягни.
Гаразд. Одягну, якщо ви підете.
Наречена, Сюмбюль, не дуже прагне заміж.
Тільки не грайте сумні пісні.
Веселіше. Навіть дуже жваво.
Не будемо нікого засмучувати.
Не хвилюйся, аго.
Ми так добре зіграємо,
що покійні родичі нареченої
повстануть з могил і затанцюють.
Прошу, нехай зурна грає всю ніч.
Не хвилюйся, аго.
Ми гратимемо без упину.
Якщо виступите сьогодні добре,
я дам вам двох баранів замість одного.
-Гаразд. -Можеш не сумніватися. Не хвилюйся.
Гаразд. Щасти.
Дякую.
-Хоґіре. -Так?
Мені треба відлити.
Гаразд. Швидше повертайся.
Сюмбюль?
Давай, доню.
Що ти робиш?
Дивіться, грає він. Іди сюди.
Годі, дядьку.
Що сталося, Пірозе?
Нічого, друже.
-Заграємо добре. -Гаразд.
Дуже добре.
-Звісно. -Недіме.
Мої легені не потягнуть. Сьогодні ти грай на зурні.
-Без упину. -Добре.
Пам'ятайте, дружба просив лише веселі пісні.
Якщо зіб'єтеся, покладайтеся на мене.
Я сьогодні веду.
Гаразд.
Не стійте тут, діти. Ідіть!
Давайте. Ідіть.
Привіт.
Ти наречений?
Так.
У тебе гарний костюм.
Вдягнув для тебе.
Ти будь-що для мене зробиш?
Так.
Що це?
Доню, припини.
Це твій чоловік.
Зможеш так?
Зможу.
То зроби це.
Ти наче віслюк.
Я твій чоловік. Стеж за язиком.
Напоум свою доньку, щоб вона знала, як поводитися зі мною.
-Ідуть. -Так.
Весілля для недоумкуватої?
-Ось і недоумкувата. -Яка ганьба.
Ось і недоумкувата.
Ти кого назвав недоумкуватою?
Пірозе!
Вони б'ються. Треба продовжувати грати. Давай.
Раз, два. Раз, два, три, чотири!
Намагайся не думати про це.
Я не зробив нічого поганого.
Хто б її не збезчестив, хто б це не зробив з нею,
хай він буде проклятий.
Думаєш, що дівчина незаймана,
і тут раптом
вона має ось-ось народити.
Не хвилюйся, аго.
Намагайся тримати ясну голову.
Щасливої дороги.
Дякую. Бувай здоровий.
Щасти.
Бережи себе.
Давай, дівчинко. Уперед.
Він прокидається.
Давай, Пірозе. Вставай. Нарешті ти отямився.
І чого було битися?
Це коштувало нам барана.
-Де наречена? -Яка наречена?
Наречена з весілля, друже.
-Вони пішли туди. -Правда?
Куди вони пішли, Хоґіре?
Наречений везе її назад до батька.
-Хоґіре. -Що?
-Ця наречена… -Що?
-Вона для мене. -Ти про що?
Вона закохалася в мене, а я закохався в неї.
Серйозно?
Коли?
Ну, перед весіллям.
Хоґіре, треба щось вигадати.
Що ти хочеш, Пірозе?
Наречений повертає її.
Бо вона виявилася нечистою.
-Нечистою? -Так.
Дякувати Аллаху!
-Хоґіре. -Що?
Я знаю, що її серце чисте.
Звідки знаєш?
Я ж казав. Її серце покликало мене.
Тоді треба щось придумати.
-Є один спосіб. -Який?
-Попросимо благословення її батька. -Твоя правда. Давай.
Ми його чемно запитаємо.
Однаково наречений її повертає.
Вона не одружена.
Ми маємо на це право.
Так. Маємо.
Повертай і їдемо до нього.
Тихо. Повернемося до поселення.
Запитаємо тата. Подивимося, що скаже пан Мірзе.
-Так. Тато. -Так.
Тату!
Тату.
Що за…
Нащо зв'язувати батька, Хоґіре?
Розв'яжіть мене, діти.
Дайте мені привезти Діло.
Звісно, тату.
-Тату. -Що?
Обіцяю, що привезу тобі Діло.
Обіцяєш?
Обіцяю. Присягаюся.
У мене новини, тату.
Твій син закохався в газель.
-Піроз? -Так?
Вона газель, так?
Так, тату.
У неї тонкі щиколотки?
Як у лелеки.
Коли ми поїдемо по твою газель?
-Давай завтра, тату. -Ура.
Ну тоді
зробімо завтра наш день яскравішим.
Я хотів бути твоїм зятем.
Твоя донька зганьбила тебе.
Ти сам розберешся чи треба мені?
Сюмбюль — моя дочка.
Мій обов'язок — повернути честь.
Надто гаряча. Додай холодної води.
Розпуста твоїх батька й брата накличе на нас біду, Хоґіре.
Мамо, знайди й для мене дівчину.
Замовкни! Не лізь не у своє діло.
Чому ти його б'єш?
Якщо все буде добре, то завтра вирішимо справу Піроза.
А що ж тоді з твоїм батьком? Що з ним робитимемо?
Він цілий день ходить зі стояком!
Я тебе прошу, що ти робиш?
І з цим теж розберемося.
Отак.
Який гарний дім для нас.
Тобі варто
Любити троянди
І фіалки любити теж
Але не забувай
Фіалки сором'язливі
Але троянди — твої
Хоґіре.
Хто ця дівчина? Куди ми їдемо?
Вона дочка Сеймен-аги.
Ми вчора були на її весіллі,
але наречений повернув її.
-Справді? -Так.
То він дасть нам своє благословення?
Звісно. Чому ні?
Вона не одружена.
Наречений повернув її.
Ми лише спитаємо. Усе буде добре.
Серцю не накажеш.
-Слухай, Мірзе. -Що?
Так сталося і з Діло?
Послухай, бичачий ти сутенере.
Її серце завжди було зі мною, тож я не знаю, про що ти,
cлабаче.
Не треба так.
Якось я допомагав Сеймен-азі з коровами.
Справді?
Його донька була така гарна й елегантна.
Вона сяяла. Вона несла світло, куди б не пішла.
Тату.
Ходімо. А то спізнимося.
Тамбурін і кемане?
Усе готово, Мірзе.
Нам знадобляться наші інструменти,
щоб висловити свої думки.
Гей, Пірозе.
Діло приєднається потім до нас, щоб побачити наречену?
Тату, Діло мені мати? Чого мені їй показувати?
Замовкни, дитино!
Вона теж твоя мати.
Твоя мати та, кого кохає твій батько.
Ох ти й чортяка, Пірозе.
-Слухай, Календере. -Що таке?
У мене запитання.
Упевнений, ми розберемося, але що робитимемо з татом?
Що мені робити?
Чому питаєш? Що з ним?
Ми обіцяли привезти йому Діло.
Ви не казали йому, що в Діло був чоловік,
і що вона померла?
Якщо скажемо, що Діло померла, клянуся, він влаштує нам пекло.
Скажи: «Вона пішла за світлом».
Ти такий смішний.
Календере, давай. Будь ласка.
Будь ласка, допоможи.
Я знаю спосіб.
Твій батько в охоті.
Молитви й чари йому не допоможуть.
Що нам тоді робити?
Усі добрі заводчики знають.
Коли бик в охоті, покажи йому сіно.
Закінчимо з цим і одразу повертаймося в поселення.
-Звісно. -Так?
Пішла. Давай.
Не треба було так з нами.
Що ми тобі зробили?
Ми цього не заслужили.
Чому ти заплямувала нашу честь?
Чого не заслужили?
Почистимо честь, якщо заплямується.
Дай мені відро. Я помию.
Що ти зробила, доню?
Хто це зробив із тобою?
У мене є дитина У білому жилеті
Він стрибає, як козел
Він бачить газель І переслідує її
Він не знає, кого спитати
Але йому треба спитати
Отже, він перед тобою
Сеймен-ага
Боша Мірзе.
Не уявляю, про що ти взагалі.
Якщо маєш що сказати, скажи, як чоловік, щоб я зрозумів.
Тату, чіткіше висловлюйся.
Давайте, народе.
Не дай своєму дитяті Жити з розбитим серцем
Не дай моєму дитяті Жити з розбитим серцем
Не дай моєму дитяті спати самому
Не дай своєму дитяті спати самому
Сеймен-ага
Боша Мірзе!
Тату, скажи йому прямо.
Але як?
Я не знаю, як це сказати.
Слухай, Сеймен-аго.
Сюмбюль твоя донька?
Так.
Піроз — моя дитина?
-Мабуть, так. -Так і є.
Серце мого дитяти
болить за твоєю донькою Сюмбюль.
Ти про що?
Він намагається сказати,
що з волі Аллаха
ми просимо твого благословення
одружити твою доньку Сюмбюль з нашим хлопцем Пірозом.
Ясно. Я розумію.
Як добре. Доки один розуміє іншого,
чого ще нам просити?
Послухай, боше Мірзе.
Ви прийшли сюди як друзі, але не підете ними.
Чому він так сказав?
Не певен, тату.
Ризо!
Хто такий Риза?
Так, батьку?
Клич своїх братів.
Гаразд, батьку.
У нього багато братів.
Може, хочуть зібратися з такої нагоди?
Краще б вони пожаліли Мірзе.
Так, але тато був дуже відвертим.
Зрештою, Піроз — його син.
Чому ти не вдарив жодного разу?
Діду, вони дорослі чоловіки.
Теж мені, і що?
Хіба ти не сильний?
Ти нікчема.
Повільніше, чорт!
Гаразд. Отак.
Присягаюся, Сефуре…
вона схожа на тебе.
Гадаєш, сіно може замінити кохану людину?
Чому ні? Може, якщо треба.
Тоді заведи з ним дитину.
Гаразд?
Давай.
-Справді? -Так.
Я зроблю це. Побачиш.
-Побачу? -Побачиш.
-Я вже бачила. -Що ти бачила?
Я досі це бачу.
Що ти бачиш, Сефуре?
Точніше, я вдивляюся, але нічого не можу побачити.
Що я маю побачити? Ти ж сутенер-імпотент.
-Чорт забирай. -Годі, Сефуре!
Стривай.
-Нещастя мені. -Годі!
Геть!
-Записуй, Недіме. -Що записувати, дідусю?
«Тобі варто любити троянди.
І фіалки любити теж.
Але не забувай, фіалки сором'язливі.
Але троянди — твої».
Привіт, тату.
Дай подивлюся.
-Тату. -Що?
«Але не забувай, фіалки сором'язливі.
Але троянди — твої».
-Тату. -Так?
Щодо Діло.
Що з нею сталося?
Нічого, тату.
Не кажи, що вона померла.
Звісно, ні, тату. Не доведи Аллах.
Тату, я привів її до тебе.
Оце і є гарна дитина.
Де Діло?
Які квіти були сором'язливими?
Де вона?
Де Діло?
Розумієш, тату, Діло трохи захворіла.
Нічого. Я подбаю про неї.
Це не така хвороба.
Її можна бачити,
але не можна бути поруч із нею.
З нею можна говорити, але не чути.
Тату, лікар сказав,
якщо ти торкнешся Діло,
то вона помре.
Тобі варто
Любити троянди
Слухай, тату.
Не переходь лінію, гаразд?
Лікар сказав.
«Діло помре, якщо перетнути», — сказав він.
Гаразд. Залиште мене з Діло.
Дайте помолитися за неї і поговорити.
Ходімо.
Я лишуся тут
і молитимуся.
Діло?
Діло, вітаю.
Ласкаво просимо.
Ти захворіла?
Я радий, що ти тут.
Я такий радий.
Ти ж не хвора? Усе гаразд.
Твої сльози
Перемішалися з моїми
Твої вії торкаються мого серця
Нічого не кажи
Припини
Не смій говорити
Твоє серце вже співає моєму серцю
Як соловей
І що?
Тобі полегшало, тату?
Звісно.
Окрім возз'єднання
серце заспокоять
слова, що мають бути сказані.
Що мені тепер робити, тату?
Візьми кемане
і скажи, що маєш сказати.
Не стримуйся.
Якщо вона тебе кохає…
то піде з тобою.
Ти про що?
Мені просто піти до моєї газелі?
Давно пора.
Іди до неї, поки твоє серце ще тепле.
Ти прийшов.
Так, прийшов.
Ризо.
Тільки швидко.
Просто зроби це тихо, не залучаючи людей.
Гаразд, батьку.
З рештою розберемося пізніше.
Скажемо, що вона себе вбила.
Так. Давай.
Вони злякалися?
Ти налякав їх.
Ми їх налякали.
Не хвилюйся.
Вони нічого не зроблять.
-Що нам робити? -Ми втечемо.
-У тебе гарна усмішка. -Ти змушуєш мене усміхатися.
Там дух чи щось таке.
Де?
У сараї.
Як таке може бути?
Звідки мені знати?
Ходімо.
Давай.
Треба привести імама помолитися за неї.
Бідна дівчина. Давайте приведемо ходжу із села.
Приведіть бошу Календера.
Бідолашна, одержима духом.
-Як дивно. -Треба, щоб ходжа помолився за неї.
Поглянь на неї.
Я поклав сіно і засипав
Уся сила в член бика
Календере? Он ти де. Привіт, Календере.
Це важливо.
Чого тобі нахрін треба?
Це важливо, Календере.
Твій батько знову втік?
Ні, друже. Батько Сюмбюль хоче тебе запросити.
Ясно. Йому потрібна допомога з коровою?
Ні. Не з коровами.
Він вважає Сюмбюль одержимою.
Справжнім демоном?
Ні.
Насправді мною.
Ти все одно справжній чортяка, Пірозе.
Годі, Календере.
У нас немає часу на жарти.
Ти маєш мені допомогти.
У мене є рішення.
Яке?
Ми вб'ємо Сюмбюль раніше за них.
Це твоє рішення?
Навіщо вбивати мою газель?
Виставимо за самогубство.
Вони подумають, що вона мертва, тому не вб'ють її.
Ой… Не розумію.
Я дам їй зілля.
Добу вона здаватиметься мертвою.
Сеймен повірить у це,
тому не вб'є її.
Решта за вами.
Ага. Розумію.
Я за, якщо вона не помре.
Не помре.
-Залиш мене. -Дякую, Календере!
Припини. Просто йди, малий.
Ти найкращий.
Тихо. Іди геть.
Хай Аллах почує тебе.
Ти помреш.
Що ти маєш на увазі?
Ми тебе вб'ємо.
Чи може Сеймен-ага тебе вбити, якщо ми зробимо це першими?
Не може.
А потім я втечу з тобою мертвою.
Ти кинеш мене і втечеш з моїм трупом? Ти ж любиш мене?
Припини.
Усе не так.
Я кохаю тебе.
Просто ти помреш,
але насправді
ти не помреш.
Гаразд.
В ім'я Аллаха милостивого й жалісного
Дай сюди.
Що її турбує?
Коли ми заходимо всередину,
то чуємо дивні звуки.
Сюмбюль одержима.
Я піду помолюся за неї.
Я зараз же позбудуся демона.
Залишайтеся тут.
Не заходьте.
Спершу я гляну на неї.
Мені треба знати, чи це знайомий мені демон.
Гаразд? Моліться тут.
Без упину.
Моліться!
Це не демон. Це щось інше.
Тобто це демон, але це щось інше.
Власне, демон,
але дещо інше.
Це всередині неї.
Воно оселилося в її тілі.
Навіть гойдалку там збудувало. І насолоджується.
Воно й досі гойдається.
Воно не піде до світанку.
У жодному разі.
Сюмбюль!
Ти ніколи не була щасливою.
Тобі ніколи не щастило.
Краще б я померла.
Встань. Натомість я помру.
Батьку.
Це пестицид.
Вона вбила себе.
Гаразд. Вона на це заслужила.
Вона сама покарала себе за провини.
-Невже вона на це заслужила? -Замовкни, жінко.
Ризо.
Поховаймо її якомога швидше.
Гаразд, тату.
Ти гостя, послана Аллахом.
Тепер тут твоє місце.
У твого батька кам'яне серце.
Він навіть хотів тебе вбити.
Ми тепер однакові, ти і я.
Піроз — мій син,
а ти — моя дочка.
Мені треба йти.
Діло чекає на мене.
Гей, пане Пірозе!
Ти робиш, що хочеш, так?
Тихо, Хатун. Я поясню.
Ти потрапив у халепу?
Ні. Я просто привіз сюди кохану.
Будь ласка, нікому не кажи.
Замовкни.
Ти прийшла сюди добровільно?
Так.
Гаразд. Це добре.
Якщо добровільно, то ми маємо захищати тебе.
Що це?
Я принесу тобі одяг.
Не ходи в ганчірці.
Пам'ятаєш, що я казав?
Тут тебе ніхто не скривдить.
Дідусю!
Його тут немає.
Дядьку, хто це?
Хто хто?
Хіба це не дівчина, яку ти хотів?
Ні. Це не вона.
Це вона.
Ні, не вона.
Це точно вона.
Я сказав «ні». Забирайся, негіднику.
Тож… На чому я зупинився?
«Тут тебе ніхто не скривдить».
Точно. Так.
Глянь.
Я вдягнула це раз
і більше ніколи.
Вона призначена для тебе, Сюмбюль.
Отакої.
Аллах має бути на твоєму боці, Сюмбюль.
Тобі пощастило з Пірозом.
Я не впевнена, чи Хоґір кохав мене коли-небудь.
Він лише сказав, що одружиться зі мною.
Він дістав мене в обмін на бика й зурну.
Тоді бик помер,
і залишилася лише зурна.
Мій покійний батько
роками грав на цій зурні.
Він завжди казав:
«Доню, коли я граю на ній на весіллі,
я думаю про тебе,
і стає важко на душі».
Так він казав,
але йому було сумно через померлого бика.
Доню.
Ти чудово виглядаєш.
Як куріпка.
Куріпко
Я закохався в тебе, куріпко
І ти — в мене, куріпко
Куріпко
Ринг — не місце
для пташенят, старих і хворих.
Не змушуйте куріпку брати участь у понад трьох раундах.
Куріпко
Я закохався в тебе, куріпко
І ти — в мене, куріпко
Куріпко
-Тату. -Що тобі?
-Тату! -Що тобі в біса треба?
-Я був у наметі дідуся. -Зажди.
Тихо всім! І?
А тоді…
-Тоді я побачив… -Що ти побачив?
Там дядька Піроза.
-І що? -І що?
Пам'ятаєш дівчину, яку ми прагнули привезти йому?
-Так. -Її брати нас побили.
Так.
Я побачив її.
Що?
Що ти накоїв, Пірозе?
Що я мав робити?
Треба було дати їм її вбити?
Ти втягнеш нас у халепу.
Тобто?
Тобто:
«Що б ми не робили,
воля Аллаха буде виконана».
Що ви тут робите?
Не варто обговорювати це перед нею.
Забирайтеся.
Ідіть усі. Геть!
Давайте. Годі витріщатися. Ідіть.
Чорт, Пірозе.
Ти й справді щось інше.
Ти вкрав дівчину, наче вона курка.
Що я мав робити? Треба було залишити там кохану?
Попри моє кохання,
треба було лишити її на смерть?
Він би це зробив, якби хотів,
але у Всевишнього були інші плани.
Машалла.
Скажи «машалла», Хоґіре. -Машалла.
Вона нікуди не піде.
Я теж з коханою. Нічого поганого не сталося.
Але, тату,
у нас будуть проблеми.
Не буде.
Ніхто нам не створить проблем.
Це не ваша справа.
Це лише стосується мене і мого сина, раптом що.
Гаразд, тату.
Як скажеш.
Тоді треба одружити їх.
-Треба? -Треба.
Слава Аллаху!
Як там…
Як звати твого батька?
-Сеймен. -Сеймен.
Я знаю.
Чи ти, Сюмбюль, дочка Сеймена,
береш Піроза, сина Мірзе, за свого чоловіка?
Так.
Ти, Пірозе, син Мірзе…
Так.
Ох ти…
Даною мені силою в присутності Аллаха оголошую вас чоловіком і дружиною.
-Хоґіре. -Так?
Я можу зачитати «Аль-Фатіху»?
Хатун?
-Сефуре? -Що?
-Він хоче читати «Аль-Фатіху». -Так. Важливий лиш намір.
Давай. Молитва є молитва.
Тоді — «Аль-Фатіха»!
Уся слава Аллаху Царю всіх світів
Милостивому, Милосердному Володарю Судного дня
Ти єдиний, кому ми поклоняємося І просимо про допомогу
Веди нас прямим шляхом
Шляхом тих, кого Ти благословив
Не тих, хто Тебе розгнівав
Або тих, хто заблукав
Амінь. -Амінь.
Пірозе, вітаю.
Поглянь на нього.
Неймовірно виглядає.
Приголомшливо. Яка краса, аго.
Поглянь, аго.
Лише в королів кращі зуби.
Ти знаєш, що робиш, Хоґіре.
Тепер ти ще більший ага, аго.
От що я скажу, аго.
Твої дружини це точно помітять.
Молодша просила такий. Може, і старша теж захоче.
Приходь, коли захочеш. Ми завжди готові.
Хто ця дівчина?
О, вона? Це донька Фахрі.
Тепер вона наша наречена.
Вона дружина Піроза.
Вона не схожа на вас.
Її обличчя знайоме, але…
Ні, аго. Ти, мабуть, помиляєшся.
Це донька Фахрі.
Менше з тим.
Що я тобі винен?
Достатньо і дворічного барана.
Гаразд.
Це точно була Сюмбюль.
Ти точно не помиляєшся?
Я впевнений.
Я знаю твою доньку.
Дякую, Мюршіте. Дякую.
Я не з тих, хто бреше чи жартує.
Я розберуся.
Зроби це.
Ти знаєш, що робити.
Так. Знаю.
Дай мені померти з тобою
Дай мені згоріти з тобою
Я вже пройшов крізь пекло
Впусти мене у свій рай
Ну ж бо. Будь моїм.
Ти будеш моєю?
Тихо.
Не говори.
Кохай мене.
А люди нічого не скажуть?
Га?
Слова зайві.
Дай мені померти з тобою.
Діло?
Діло…
Діло!
Щоб вас чорти побрали, діти!
Навіщо ви так зі мною, діти?
Ви, діти, не зрозуміли, за що боліло серце вашого батька!
Я не хочу палити тебе, але…
Дай мені померти.
Дай померти з тобою.
Тату!
Ти скляна пляшка
Іди до мене в обійми
Я бачу тебе щодня стільки років,
а ти досі така гарна.
-Тату. -До біса зі своїм «тату»!
Дідусь…
-Що там? -Він спалив її.
-Дідусь спалив Діло, тату. -Що?
Як він міг таке зробити? Іди скажи дядькові.
-Хоґіре, вставай. -Дай мені сорочку.
-Чорт, тату. Ти зводиш мене з розуму. -Аллах знає, що він робитиме далі.
-Він точно здурів. -Уже б і мене палив, тату.
Я побудував нам дім, Діло.
Наші квіти чекають на нас.
Ми зможемо торкнутися неба.
І ще там завжди буде вітерець.
Птахи присплять нас.
Діло, скажеш хоч щось?
Слухай. Ти зі мною не розмовляєш?
Гаразд.
Моя ти Діло. Для мене ти справжня Діло.
Я ж казала тобі дивитися за ними.
Ти не стежив ані за батьком, ані за братом.
Хатун, благаю тебе. Прошу, замовкни.
Я намагаюся з'ясувати, чи він мертвий,
а ти мене свариш.
ДІЛО — МІРЗЕ
Ось. Покладемо ноги сюди.
Поглянь на себе.
Тобі зручно, Діло?
Він, мабуть, мертвий.
Ані зубів, ані решти.
-Пірозе! -Він би не спалив себе.
-Пірозе! -Що таке?
Пірозе, Сеймен їде сюди зі своїми людьми.
Де ти їх бачив?
Вони в Зюмрюті розпитували, де намети.
Тільки цього нам бракувало.
Вони нас уб'ють.
Точно.
Слухай, Недіме.
-Ти знаєш, де могила дідуся? -Так, тату.
Перевір, чи він там.
Я прочитаю тобі вірш,
перш ніж ми заснемо.
Я відкрив тобі своє серце, Діло
Нехай твій пил зійде на моє серце
Дай мені глянути тобі в очі
І заплющити свої
Нехай наші подихи переплітаються
Я задихаюся від пелени цього світу
Моя любов до тебе вічна
Добре.
Давай засинати, гаразд?
Дідусю!
Чорт забирай.
Ви не дасте мені потрапити в рай пліч-о-пліч з Діло.
-Діду. -Що?
-Сеймен-ага зі своїми їде в поселення. -Що? Де?
Вставай, дідусю. Ходімо.
Ходімо, дідусю.
Діло, давай.
Ходім рятувати кохання нашої дитини.
Ходімо.
Піроз втягнув нас у цю біду.
Годі. І ти туди ж, Сефуре.
А що? Клянуся Аллахом, Сеймен не залишить нас у живих.
Тату? Дивіться!
-Мірзе? -Він їде.
-Ось і він. -Тату!
-Це Мірзе. -Це він.
Це Мірзе.
Тату!
Тату.
-Ось. Тримай. -Віддай.
-Стояти. -Ходім, діду.
Тату? Ти живий?
Звісно, живий, дитино.
Якщо я помру,
то помру з Діло.
Ходімо.
Ось так.
-Тату. -Що?
Ти ж знаєш, що Сеймен їде?
Так, тату. Зі своїми людьми.
Нам треба йти.
Я маю рішення, якщо послухаєте.
-Яке? -Яке рішення?
Це єдине рішення.
-Кажи, тату. -У мене є одна умова.
Добре. Яка?
Ви дасте мені залишитися з Діло.
Годі тобі.
Про що ти, тату?
Перейдіть річку Кінік
до світанку.
-Кінік? -Так.
Візьміть пліт
і залиште його з іншого боку.
Дійдете до Деризького плато до кінця дня.
Я залишуся тут з Діло.
Ти не можеш, тату.
Звісно, можу.
Я відволічу Сеймена.
Тату.
Тату, не будь таким упертим.
Бери Діло й ходімо з нами.
Ні, сину. Нічого не вийде.
Я буду тут з Діло. Ні.
Якщо Сеймен-ага прийде сюди,
ти відчуєш це серцем.
Діду, ходімо з нами.
Слухай, подбай про малого.
Попереду довга подорож.
Дуже довга.
Просто йдіть.
Переведи їх через річку.
-Тату. -Так?
Тримай це при собі.
Ні. Мені це не потрібно.
Залиш мені кемане. Це моя душа.
Гаразд.
Батьку Мірзе.
Ти йди. Я залишусь.
Він іде по мене.
Навіщо тобі помирати замість мене?
Не кажи так, доню.
Ти така молода.
А я…
я вже й так напівмертвий.
Ти дорога моєму синові.
Ідіть уже.
Отак. Ось.
Твоя дочка
закохана в мою дитину, Сеймен-аго.
Чого б це вона кохала твого виродка?
Не треба так, Сеймен-аго.
Серце не розрізняє.
Де цей вилупок?
З коханою. З його газеллю.
Хтозна, на якій вони горі.
Боша Мірзе, я пристрелю тебе.
Стій, Сеймен-аго. Зажди.
Клянуся, я стрілятиму!
Дозволь мені заспівати тобі.
Може, це змусить тебе прислухатися до серця. Що скажеш?
У мене є дитина, син
Світло освітлює його білу сорочку
Боша Мірзе!
Я тебе застрелю!
Я гадки не маю На яку гору вони піднімаються…
Ти скажеш мені, де він?
Я тебе застрелю!
Серця наших дітей, Сеймен-аго
Пов'язані одне з одним
Серця наших дітей, Сеймен-аго
Пов'язані одне з одним
Ходімо.
Вшануймо Мірзе, як належить.
-Хоґіре. -Так?
Нехай буде що буде.
Повертаймося.
Поховаємо його належно.
Гаразд, Пірозе. Повертаймося.
Сейран, люба
Знімай взуття
Ходімо до кімнати
Знімай взуття
Ходімо до кімнати
Як я й казав
Груди Сейран
Ніби тінь вишневого фонтану
У кімнаті холодно
О, моя шалена
Я вже сім років чекаю на тебе
О, моя шалена
Сейран, люба
Знімай взуття
Ходімо до кімнати
Знімай взуття
Ходімо до кімнати
Як я й казав
Груди Сейран
Ніби тінь вишневого фонтану
У кімнаті холодно
О, моя шалена
Я вже сім років чекаю на тебе
О, моя шалена
Переклад субтитрів: Дарина Полякова