I 1997 opdagede en føderal gruppe planerne om at sælge en sovjetisk
ubåd til et colombiansk kartel for 35 mio.
Agenterne troede, at hjernen bag var en russisk gangster kendt som "Tarzan."
De tog fejl.
TARZAN DOKUMENTAR
Okay, vi ruller.
En af mine venner boede i Skt. Petersborg,
og jeg sagde: "Misha,
sig mig noget. Jeg ved, det er et sært spørgsmål.
Er det muligt at købe en militær ubåd? En brugt en."
Han sagde: "Sikke et spørgsmål!
Lad mig tjekke."
Han ringede efter to dage...
...og spurgte mig:"Vil du have en ubåd med missiler eller uden?"
LUDWIG FAINBERG ALIAS "TARZAN"
Da jeg først kom til Amerika, elskede jeg det. Jeg elskede det hele.
Amerika var mulighedernes land.
Man kan gøre lige det, som falder én ind.
Hvad som helst. Man vågner om morgenen: "Jeg vil være filmstjerne."
Det kan man blive.
"Jeg vil være gangster." Det kan man også.
I 1981 fik Tarzan sit første job i Amerika
som håndlanger for Gambino-familien.
Det, vi egentlig foretog os,
var at brænde forretninger ned.
BRENT EATON LEDENDE DEA-AGENT
Han lavede ildspåsættelser i Brooklyn. Han kaldte det jødisk lynild.
I USA er det nemt at ødelægge en butik,
for man skal bare tænde et lille bål. Resten klarer brandvæsnet.
De er ligeglade.
De smadrer alt og sprøjter skum over det hele.
Vand over det hele.
Alt inventar bliver ødelagt.
Vi var lidt grove, ja. Vi ødelagde huse,
ødelagde møbler, fjernsyn.
Vi tævede nogle gange folk, som ikke betalte deres...
Vi var en slags fogeder.
Ulovlige fogeder.
Jeg tjente godt med penge, indtil...
Jeg havde en makker, og de dræbte ham.
Jeg ved ikke hvem.
Han kom ikke på arbejde en dag,
og jeg tog hen til hans hus, hvor han var blevet skudt.
Når sådan en som ham bliver dræbt, og det er en betydningsfuld fyr,
er det et budskab til mig.
Så hvad gjorde du?
Jeg flyttede til Miami.
I 1990' erne kæmpede Miami stadig...
POLITI TOLD
...med resterne af kokainkrigene.
Man skulle være den værste agent
i narkoagenturet, hvis man ikke kunne rejse en sag i Miami på det tidspunkt.
Under den forandring med kokainsmuglerne,
hvor der var vold og rivaliserende bander,
begyndte russere at komme til byen.
DICK GREGORIE STATSADVOKAT
De elsker solen. De elsker havet.
Men det er også på grund af forbindelsen til Sydamerika.
Vi har spioner, mordere og narkosælgere.
Det er Casablanca.
Tarzan migrerede til Miami efter råd
fra nogle af sine italienske gangstervenner i New York,
og han arbejdede sig opad ved at gøre det nødvendige.
Jeg ved ikke. Nogle gange forelsker man sig.
Så mange smukke kvinder. Hvorfor kun elske denne ene?
Fordi du føler en tæthed. Man finder noget.
Luften var min. Solen var min. Sandet var mit.
I dag er Miami stadig stedet, hvor jeg ville elske
at bo og elske at dø.
I 1991 brugte Tarzan sine penge fra New York til at åbne en stripklub i Miami.
Han navngav den efter sin yndlingsfilm...
Porky's. ("Varme Drenge")
PIGERUM
Jeg kaldte den Porky's af to grunde.
Hold øje med denne film
For det første hed en meget populær film dengang Porky's.
Jeg elskede de film.
Og for det andet, Porky's
blev optaget lokalt, her på stedet.
I filmen Porky's kan I se min klub.
Mine venner i New York, Paccione-brødrene...
GALEOTA BESTYRER
...fortalte om en fyr i Miami der...
...åbnede en stripklub, som var populær.
Russisk fyr. Kaldes Tarzan.
De sagde: "Tag derned og tjek det ud.
Nævn vores navn og arbejd med den fyr.
Se om du kan lave noget med det."
Da vi første gang besøgte Porky's,
havde Tarzan ingen idé om forretningen.
KRISTY BARTENDER
Han havde gravet et hul og lavet baren dernede.
Så Tony rykkede ind og tog hånd om det
hele og førte den til tops.
Vi var den første klub i Sydflorida
som havde specielle shows.
Vi præsenterede en pornostjerne som lå på kanten af scenen.
Hun spredte sine ben, nøgen, og hun havde en fjernstyret bil,
med en stor dildo sat på.
Så gav hun fjernkontrollen til kunderne,
de gav hende fem dollars, og så lå hun på scenen med spredte ben,
og fyren kunne køre bilen med dildoen frem og tilbage.
Folk snakkede og spurgte, hvad foregår der derovre?
Så vi nåede helt nye højder.
Alle kom til klubben. Der var stopfyldt.
Han gjorde det fint.
Det var den mest brutale klub, jeg kendte.
På Porky's kunne man blive slået ihjel.
Meget farligt.
Jeg havde altid to pistoler.
Jeg havde altid en 9mm Beretta på mig.
Og hernede havde jeg altid... Jeg havde en Colt.
Jeg var en cowboy. Lad os sige sådan.
Russiske penge begyndte at flyde ind.
Fra Rusland, fra New York,
en russisk fyr ejede en stripklub,
så det blev deres tilholdssted.
Jeg taler om hundredevis af russiske fyre med forbindelser.
Russiske gangstere.
Store russiske gangstere.
Tarzan blev fyren som kunne ordne alt,
og folk fra New York til Moskva vidste,
at han kunne klare det, hvis man gerne ville til Sydflorida.
Ville man have flyttet en ladning narko? Det klarede han.
Ville man have nogen dræbt? Tal med ham.
Prostituerede kunne han også finde.
Man behøvede kun at tale med Tarzan.
18-NYHEDERNE
De var engang en del af det vi kaldte den Røde Fare.
RUSSERE I SYDFLORIDA
Nu truer disse russere med at gøre vores gader blodrøde.
Den russiske mafia har fået øje på Sydflorida.
De er her i Sydflorida, og slipper af sted med deres forbrydelser,
fordi de er smarte. Smarte og brutale.
Vores første bekymringer
gik på om de columbianske smuglere
ville finde sammen med de russiske kriminelle
og slå narkopengene sammen med
det militære isenkram som russerne havde,
og skabe en stor trussel mod Sydflorida og USA.
Vi dannede en gruppe,
som skulle efterforske russisk og østeuropæisk
kriminel aktivitet.
FBI kom med nogle folk, og så var der en blanding fra mange agenturer,
Marshalls Service, Narkopolitiet,
toldmyndighederne, immigration, kystvagten,
og alle de forskellige lokale lovhåndhævere.
POLITI
Det hele blev Operation Odessa.
Vi havde ugentlige møder mellem agenturerne,
som havde interesse i eller informationer om russiske kriminelle aktiviteter
i Sydflorida.
Operation Odessa blotlagde Tarzans venskab med en Miami-Playboy, som
havde forbindelse til columbianske karteller.
Han hed Juan Almeida.
MIAMA NORDMIAMI
Det er hos Porky's.
Delilah?
Ja.
-Det er Juan. -Hvordan går det?
-Godt. Leder du efter Tarzan?
Ja, skat.
Vent lidt.
Hvem er Juan Almeida?
Juan Almeida.
Hvordan beskriver man en fyr?
Han har mange sider. Juan Almeida har mange sider.
Jeg mødte Juan Almeida gennem Tarzan på Porky's.
Jeg elsker stadig fyren.
Hvis han... Du ved, uanset hvad.
Høj fyr, veltalende, velklædt. Han havde alt det fede legetøj.
Jeg betragter ham som meget kløgtig og intelligent.
En god forretningsmand.
Han var god til at nappe ejendom
fra smuglere, når de skulle i fængsel, og gemme dem bort, mest både,
men i mange tilfælde kom de folk jo ud igen fra
arresten eller fængslet,
og fandt ud af, at han havde solgt deres både.
Og så var han så utroligt god
til at svindle folk,
så ved samtalens slutning, havde han bare solgt dem en ny båd.
Okay.
Det er ingen hemmelighed,
at kokain er cool.
JUAN ALMEIDA FORRETNINGSMAND
Jeg blev introduceret for Tarzan
af Vanilla Ice.
Jeg blev venner med nogle andre folk, du ved, berømte basketspillere,
fordi de kom i min klub. Sting kom i min klub.
Vanilla Ice.
En dag præsenterede Vanilla mig for Juan.
Han bad mig sejle en båd.
Han havde en 42-fods Tempest speedbåd til reparation,
og jeg spurgte: "Hvor skal jeg sejle den hen?"
Han sagde, at en af hans venner ejede en marina.
Da jeg kom derhen, mødte jeg Juan.
Dejlig person.
God til at snakke.
Flot fyr.
Jeg elskede den fyr fra allerførste øjeblik,
og vi hyggede os sammen.
Første gang jeg mødte Tarzan, syntes jeg han var sær.
Han sagde "Jeg hedder Tarzan," jeg sagde hvad?
"Hvem er du? Tarzan? Hvor er Jane?"
Han solgte biler.
Han langede dem over disken.
Fort Apache var en legeplads for de rige og berømte.
Julio Iglesias var fast kunde.
Hele holdet fra "Miami Vice."
Gloria Estefan.
Fedt sted at hænge ud.
Også for narkosmuglere, for det var
jo en marina, og de kunne hale deres både op på land, når de havde
afsluttet deres lyssky foretagender, om man vil.
Jeg var ligeglad hvad du gjorde med den båd, den bil, eller det fly
jeg solgte dig. Det er din egen sag.
Hvis du vil fylde den med hvad ved jeg, og fragte det, så fint.
Lad være at fortælle mig det, jeg er ikke politiet.
Han ville mødes med næsten enhver kriminel
og sælge sine ydelser til dem, som kunne betale ham for dem.
Da SL500' eren kom på markedet,
bad Cali-kartellet mig om seks af dem.
De bestilte dem som om det var kager.
Jeg fløj til Schweiz.
Jeg købte dem hos en Mercedesforhandler og kørte dem ombord på et lastfly, og fløj
dem til Cali i Columbia.
De fyre havde en SL500 før nogen andre. Sådan nogle ting gjorde jeg.
Han var på marinaen. Han havde alle bådene,
du ved, Juan kom ikke ind med en rulle femdollar-sedler,
men med hundrededollar-sedler.
Juan havde kontanter. Han så sådan ud og opførte sig sådan.
Og folk så ham som en narkohandler.
Hold nu op. Det er jo fjollet.
Du bruger en halv mio. dollars på en båd,
og du bruger den ikke til kapsejlads.
Bare fornøjelse. Det er en sjov båd. Det er det.
Ja? Ser folk skævt til dig, fordi du bruger den slags
penge på en fornøjelses-båd?
Nogen køber den. Han er lige om hjørnet.
Nå, sådan. Du vil bruge den og gøre den klar til ham.
Naturligvis. Vi vil give ham en skøn, perfekt båd.
Han brugte sin involvering i kokainhandlen, som jeg ser det,
til at holde sin dyre bilforretning kørende.
Juan Almeida virker som en meget mere alvorlig fyr, og selv i dag
ved jeg ikke, hvordan han endte sammen med Tarzan.
Okay, så spurgte han mig, hvor meget er 3000 pund,
og jeg sagde, det er omkring 1500 kilo, ikke?
Mere eller mindre.
Okay.
Det er mange rejer.
Det er mange rejer?
Det er en forbandet masse.
Åh, ja, jeg mener, jøsses,
hvorfor skal de have så meget?
Jeg mener, du ved...
Tag det roligt, makker.
Større salg, større profit.
Så, fuck ja?
MOSKVA
TV-værtinden annoncerede, at Sovjetunionen,
som en international og geopolitisk magt,
ikke længere findes.
I 1991 brød Sovjetunionen sammen.
Juan og Tarzan øjnene en chance for at tjene store penge.
Og vi gentager vores tophistorie.
Den sovjetiske præsident Mikhail Gorbachev er blevet fjernet fra magten.
Der var et tidspunkt dengang, hvor lov og orden var borte.
Ingen vidste hvem der bestemte i Rusland.
Jeg kan huske jeg ankom til Moskva og sagde til mig selv,
"Åh, gud.
Er alt til salg?
Jeg mener, det hele?"
Det var en kæmpe slikbutik.
På et tidspunkt kom vi til Moskva for at købe motorcykler.
Vi ville tage til en motorcykelfabrik omkring 150 kilometer
øst for Moskva.
Og fordi jeg havde mit eget fly i USA, tænkte jeg at vi
bare skulle leje en helikopter.
Jeg ringede til lufthavnen og sagde: "Undskyld mig,
jeg hedder Tarzan, og vi vil gerne leje helikopteren,"
og kvinden sagde: "Leje?"
"Vi lejer aldrig helikopteren ud."
Jeg spurgte: "Har I helikoptere?"
Hun sagde: "Ja, vi har 400 af dem lige her."
De stod der bare, fordi Rusland ikke havde brændstof til dem.
Jeg sagde: "400? Kan du ikke leje os én?"
Hun sagde: "Vi ringer tilbage. Vi skal lige regne på det."
De regnede og regnede, og til sidst ringede hun og sagde:
"I vil nok desværre ikke leje den,
for det bliver meget dyrt.
Det er en MI-17 helikopter, med tre piloter.
Det vil koste 500 dollars frem og tilbage."
Jeg spurgte: "Hvor meget?"
Hun sagde: "500." Jeg sagde: "Ja, det er godt nok dyrt,
men vi er villige til at betale."
Og jeg sagde til Juan: "De giver os en helikopter for 500 dollars,"
og så sagde han: "Hør, lad os få ti af dem!
Lad os flyve i ti af dem. Lad os fylde sæderne."
Du ved, Juan er lige som...
Efter nogle drinks tror han, at han er Tony Montana.
Så vi kom endelig til den by, og piloten siger:
"Hvor vil I hen?" Vi gav ham adressen.
Han siger: "Ved jeg ikke hvor er."
Jeg spørger piloten, hvordan vi kan finde den fabrik.
Og han siger: "Vi lander midt i byen,
og så spørger vi om vej."
Folk kom løbende for at se helikopterne,
for sidst de så helikoptere, var aldrig.
De har aldrig set helikoptere.
De troede vel, at det var rumvæsner.
Han lagde helikopteren an til landing,
lige midt i... Ungerne måtte fjerne sig. Flytte sig.
Fyren lander bare uhyret lige der.
Og piloten springer ud.
Jeg sprang med, og han fik øje på en dame med indkøbsposer,
og spurgte: "Undskyld, hvor er den fabrik?"
og hun sagde: "Sønnike, du skal flyve den vej."
Jeg sagde: "Åh, gud, jeg elsker det her sted!"
Så kom der en politimand.
Han kom på sin motorcykel og med en lille stav,
du ved, den sorte og hvide stav.
Han havde ikke andet. Han havde en fløjte.
Han havde en stav og en fløjte.
Han så på os, som om vi var rumvæsner, og han spurgte: "Hvem er I?"
Jeg sagde: "Vi er fra Moskva." Og det var dét.
"Fra Moskva." Det var kodeordet.
Og han spurgte: "Hvad vil I have mig til at gøre?"
Jeg sagde: "Du skal blive her
og passe på helikopteren."
Vi købte for omkring 250.000 dollars motorcykler af mærket Izh.
200 dollars per styk.
Det var ingenting.
Den slags ting kunne man gøre i Rusland på det tidspunkt,
hvilket jo er helt uhørt.
Vi havde det fantastisk. Vi nød det hele.
Vi fløj tilbage, og Juan og jeg og alle folk,
vi var alle lykkelige for det hele.
Det var sjovt.
Juan tjente 3 millioner dollars på at sælge motorcyklerne i Colombia.
Han betalte Tarzan godt for hans ydelser.
Vi havde en ret skør og vild livsstil.
Jeg selv fløj en Gulfstream-jet, en Gulfstream II.
Nogle gange fløj vi til Zürich for at spise middag.
Juan og jeg fløj i hans helikopter for at købe biler i Orlando.
Vi fløj med helikopter for at købe en bil.
Vi landede i Orlando, købte ti biler,
han sagde, "Giv mig fem Ferrari, fem Maserati, fem Lamborghini. Ciao."
Vi levede virkeligt godt.
Tingene gik så godt for Tarzan, at han faktisk åbnede...
en restaurant i det nordlige Miami Beach, som han kaldte Babushka.
Med både sin restaurant og stripklubben,
tog han imod de fleste af russerne som kom til Sydflorida.
En af de russere var en berygtet gangster ved navn Gregory "Grisha" Roizis.
Grisha Roizis...
Ja.
Du spørger mig om Grisha Roizis?
Jeg bliver altid oprørt, når nogen nævner ham. Virkelig.
En god historie om at forråde sine venner.
Grisha Roizis er nok den værste slags forbryder, man kan finde
inden for russisk organiseret kriminalitet.
Han kunne dræbe dig med de bare næver, og han plejede at fortælle hvordan.
Jeg ved ikke, hvor mange han har dræbt,
men det er sikkert mere end én.
Jeg elskede virkelig den fyr.
Han var som en storebror, som en far for mig.
Havde kendt mig siden barndommen.
Han var ven med mine forældre.
Hans øgenavn er Kannibal.
Han blev engang anholdt i New York,
og var så gal over det.
Betjenten som gav ham håndjern på,
fik næsen bidt af af Gregory.
Han bed faktisk et stykke af hans næse af.
Efter det fik han øgenavnet Kannibal.
Gregory "Grisha" Roizis er afgået ved døden.
Grisha Roizis blev en stor heroinsmugler.
Og forbundspolitiet, narkoagenturet og New York fik endelig ram på ham,
han stod til en livstidsdom i fængslet.
Men han kom ud mod kaution, og flygtede,
men gennem Interpol-kontakter osv.,
blev han fundet i Bulgarien, anholdt og smidt i fængsel.
Narkoagenturet fik nys om det
og sendte en flink ung agent fra Wien
til at besøge Grisha i fængslet, og Grisha havde ingen tænder, fordi, sagde han,
politiet ved anholdelsen havde sparket alle hans tænder ud.
Nå, agenten fra Wien sagde:
"Vi ved du er forbundet med nogle store,
store heroinsmuglere, ikke kun i New York, men internationalt.
Hvis du hjælper os,
får vi dig ud herfra."
Han sagde: "Jeg vil gøre hvad som helst for at slippe ud herfra."
På det tidspunkt gav Babushka intet overskud til Tarzan.
Det var en sjov restaurant, men uden profit.
Han dukkede op der på ferie.
Og han så mine forretninger i Miami og kunne godt lide det.
Tarzan sagde: "Jeg mangler en bestyrer,
men jeg har ingen kontanter."
Jeg ville ikke have ham som partner,
men jeg manglede pengene,
ekstra penge, og jeg tænkte at han vidste hvordan man driver restaurant.
Så Grisha kom til os, og vi gav ham 70 tusind.
Og dem gav han til Tarzan, og så blev Tarzan vild med ham.
Grisha var maitre d' og bestyrer,
og gik rundt i smoking, og så begyndte han også
at gå rundt med et kamera, og tog billeder af alle, og havde det sjovt.
Han hængte billeder op på væggen.
Men han gav også os kopier af de billeder,
og viste os gennem billederne, fortalte os
"Det er Joe Blow. Han laver det her.
Det er John Doe, han laver det der, og han styrer det der område."
En nat, ved midnat,
gik mange af os ind, DEA og FBI,
og satte mikrofoner i flere af båsene på Babushka.
Vi fik mange informationer på den led.
SCHWEIZ BABUSHKA
Godaften. Det er Barbizon Palace.
Værelse 153, tak.
Og hvad er gæstens navn?
Øh, hr. Yester?
Jeg forbinder dig. Øjeblik.
-Tarzan? -Ja.
Hvordan går det?
Okay, jeg forstår det bare ikke.
Du forsvandt, mand. Jeg forstår ikke.
Nej mand, det er fordi,
du ved, to dage, du ved...
kunne jeg ikke engang få et telefonopkald.
Aflytningerne afslørede Tarzans forbindelse til den cubanske smugler,
Nelson "Tony" Yester
Nelson Yester, som var på flugt på det tidspunkt,
og boede i Sydamerika, hvor han
flyttede fra sted til sted,
var den tætteste forbindelse til colombianerne,
han var tæt på Almeida, og Almeida var tæt på Tarzan.
Nelson Yester, Magnum,
blev fanget med 41 pas.
Han havde 41 navne.
Han var hemmelig cubansk agent.
Han var pilot i Miami,
som fragtede narkopengene.
Og han...
har været eftersøgt i USA i mange år.
I aften:
AMERIKAS EFTERSØGTE
SENDT 10. juli, 1999
Marshal-agenturet har et foto af Nelson Yester.
Efterforskerne tror Yester har et britisk pas...
Med Hector Santana.
Han taler spansk, tysk, og engelsk.
Hvis du har set Nelson Yester, så ring til 1-800-CRIME-TV.
NELSON YESTER, 40 ÅR, 190 CM 1-800-CRIME-TV
Han har hjernen.
Hvis vi havde en forretning,
så var han hjernen bag den.
Jeg arbejdede på Nelson Yester- sagen i ni år.
Jeg begyndte i '94.
Vi opdagede, at den her fyr var en international smugler.
Og hjalp kartellerne meget i deres fragt af narko.
Han havde kontakter over hele verden.
Sydafrika, Rusland, Amsterdam, Venezuela, og Colombia.
Han var en stor spiller.
Mange globale forbindelser.
Ved hvem man ringer til.
Han ved, hvordan man begår sig i den arena.
Tony var en stor distributør for Medellin-kartellet.
Han arbejdede direkte for Pablo Escobar.
Tony havde et forhold til Pablo.
De arbejdede sammen i mange år.
Pablo havde et stort netværk af narkohandlere.
Og Tony var med i det netværk.
Hvor farlig er han?
Hans rygte er,
at han kan være ekstremt voldelig.
Han arbejder med kokainhandlere.
Med våbensmuglere.
Han er en slem fyr.
Tony kan være meget...
... farlig, hvis det er nødvendigt.
Hvis man svigter ham, ordner han dig, og han tilgiver intet.
EMNE: NELSON "TONY" YESTER 10:47, 23. SEPTEMBER, 1992
Jeg har aldrig nydt at dræbe. Jeg vil bare tjene lidt dollars.
Men når nogen skal af vejen... skal de af vejen.
Du ved... Sådan fungerer det.
Klokken 11:00.
Sagsnummer G1940158.
Slut.
Han var på flugt fra FBI.
Det er han stadig. Han er stadig eftersøgt.
Ville det være muligt at få ham i tale?
Nej. Det tror jeg ikke.
Vil Tony tale med os?
Det tror jeg ikke Tony vil.
Tony vil ikke tale, for Tony er en meget alvorlig mand.
Meget hemmelighedsfuld.
Meget forsigtig.
Aldrig. Aldrig nogensinde.
ET STED I AFRIKA.
AO55, Tony-interview, første optagelse. Markér. Stille, tak!
For at jeg kan forstå det,
magtstrukturen i Medellin,
hvor passer du ind der?
NELSON YESTER INTERNATIONALT EFTERSØGT
Du er godt nok nysgerrig, hva'?
Bare glem det.
Lad os ikke tale om de ting.
For mig var det skæbnen at blive en spiller.
Det tog mig ikke længe.
Takket være Jimmy Carter,
som åbnede for Mariel-flygtningene.
Jeg ankom til USA i maj
i året 1980.
Og gæt engang?
Så snart jeg så det sted, Key West...
Så snart jeg stod af båden...
For helvede, mand. Jeg sagde:
"Det her er paradis."
Man ser alle folk der,
du ved, de smukke biler,
det smukke tøj.
Man ankommer, og man ser på sig selv
og siger: "Shit, mand.
Hvordan kan jeg nemmest blive som
den fyr i den Ferrari?"
Jeg vil ikke køre i en Chevette.
Så jeg fandt ud af det, som om
jeg var med i en film, hvor jeg ikke brød mig om manuskriptet.
Jeg ville instruere mit livs egen film.
Mit næste træk var at besøge våbenhandleren
og købe en .357 Magnum-revolver.
Inden for det første år tjente Tony en million dollars på kokain.
Juan Almeida. Hvem er han? Hvor mødte du ham?
Du ved, Juan...
Han kendte mere til biler end nogen anden i Miami.
Så kan kunne importere...
ulovlige biler fra Europa.
Han kunne fragte Ferrari' er og Lamborghini' er fra Italien,
før nogen andre i Miami kunne.
Så en dag ville jeg købe en Ferrari,
og nogen sagde: "Bare tag derhen."
SPECIAL-BILER
Der var et stort lager fyldt med alle slags biler.
Jeg ville gøre en handel.
Og der sad Juan ved sit skrivebord.
Han begynder at... vise mig alle de her biler
og siger: "Nej, den der er solgt."
Jeg solgte den til den og den.
Han var en storartet sælger.
Mens du kører motoren i dette rum,
holder du øje med olie og brændstof og det hele.
Okay.
Og så giver du gas her.
Det giver dig en tabel med hestekræfter,
træk og temperatur, og det er sådan de tester en motor,
før den faktisk bliver sat til salg.
Vi gik op på kontoret. Vi snakkede.
Ved du, jeg blev faktisk siddende dér
i fire timer og snakkede om løst og fast.
Og, øh...
du ved...
Jeg så bare på den fyr, du ved.
Jeg ville bare være hans ven.
I 1990 BLEV YESTER SIGTET FOR KOKAINSMUGLING
HAN FLYGTEDE FRA USA OG BLEV EFTERSØGT INTERNATIONALT
Jeg har været på flugt forbandet længe, mand. Jeg...
Jeg har været på flugt siden 1990.
Jeg flygter stadig.
Hvor mange identiteter havde du?
Jeg kan ikke tælle dem, mand.
Han vidste hvordan man forsvandt.
Han rejste over alt,
og når man lige havde fundet frem til ham,
var han allerede rejst videre.
Det var sjovt, da jeg plejede at tage dertil,
ulovligt til Cuba, så ville jeg sende et postkort
til fyrene på U. S. Marshall-kontoret i Miami.
Jeg skrev: "Hej drenge, ved I hvad jeg laver?
Jeg sidder her på stranden og nipper...
... nipper til en fucking mojito.
Jeg kan ikke se jer.
Hvornår kommer I og henter mig?"
HILSNER FRA HAVANA, CUBA
En dag er jeg på marinaen,
og jeg ser de her sjove personer
køre op til porten i en Lamborghini.
De ville have to højt specialiserede kapsejlads-speedbåde.
Deres to krav var til farten og distancen de kunne tilbagelægge.
Og...
...de skulle formodentlig bruges til at smugle store mængder kokain.
Jeg solgte til dem, og derefter byggede jeg bådene specielt til dem.
Det var bestillingsarbejde.
Jeg foreslog, at vi kunne sætte turbiner på speedbådene.
Det er som en jetmotor på en båd. Faktisk lyder det lige som,
når den kommer sejlende... Man kigger på himlen, fordi man tror
et fly lander et sted, man ved ikke det er en båd.
Det hævede prisen på bådene
til et par millioner dollars stykket, hvilket var utroligt.
Helt vildt på det tidspunkt.
Og da jeg havde solgt dem turbinerne,
lå der nogle brochurer på mit bord,
som reklamerede for helikoptere jeg havde købt motorer til,
og de spurgte til helikopterne.
Og det begyndte...
...hele projektet med at skaffe specialiserede helikoptere til Colombia.
I Cali...
...siden de opdagede det.
Jeg kendte alle spillerne,
de sagde: "Bare hold øje med det hele.
Kontrollér at det hele kører."
Tony bad Juan om at præsentere ham for Tarzan.
De fløj til Venezuela for at mødes.
To dage senere, tog han derned...
...for at møde mig i Caracas.
Jeg sidder og venter på Juan på Hilton i Caracas.
Og der kommer Juan,
bare lige hen mod mig.
Så snart de kom, sagde Juan: "Hey, mand,
giv mig en krammer," og sådan.
Han så mig: "Mand, her er fyren."
Det er Tarzan.
Jeg sagde: "Fuck," og så på den fyr.
Han lignede en fucking russisk bjørn.
Stor! Jeg mener...
Den fyr er bare ballade.
Men, jeg siger dig,
to minutter efter elskede jeg den ballade.
Jeg siger dig,
en halv time senere var jeg flad af grin.
En time senere ville jeg ikke have, at han forlod Caracas.
Han skulle bare blive hos mig.
Jeg var vild med ham.
Han lignede en filmstjerne.
Jeg hadede at gå ud med ham,
for alle pigerne kiggede på ham.
Fra da af var det bare
totalt fedt hver gang vi var sammen.
Jeg kan huske engang vi tog til Skt. Petersborg,
og han købte en prostitueret,
og forelskede sig i hende.
Han købte en meget dyr parfume til hende.
Og da han tog af sted, kom pigen og sagde
at hun bedre kunne lide mig.
Det var jeg glad for at han ikke hørte,
men som hans ven sagde jeg:
"Jeg går ud med din prostituerede."
Som det første sagde han: "Du skylder mig for parfumen."
Han mente det alvorligt.
Juan og Tarzan fik grønt lys fra Tony.
De fløj til Moskva for at købe helikopterne.
MOSKVA
Det var Kamov Ka-32 helikoptere.
Kamov' en er en speciel helikopter.
Den har to rotorblade.
Den kan bære tung last.
400 TØNDETANK 5 TONS
Den samler en container op og flyver den 500 km.
Den kunne bære 5000 kilo kokain i en krog.
MAKSIMUM LAST 5000 KG
Det kunne de helikoptere klare.
Vi aftalte et køb af to
til Colombia, og jeg sagde at jeg kunne få dem for
en million dollars.
De sagde: "Hvis du kan få dem for en million,
så giver vi dig halvanden."
Det var nemt.
Vi kom til Moskva,
og jeg sagde: "Nå, vi vil gerne købe nogle helikoptere,"
og "Hvor mange har I?"
De sagde: "Vi har omkring 600.
Vælg den du vil have."
Det lykkedes mig at prutte prisen fra en million
ned til 650.000.
Den samme helikopter kostede i USA
omkring 10 millioner dollars.
Så vi fik højteknologiske...
...helikoptere til en brøkdel af prisen.
Jeg lejede en...
Antonov 124.
Det er større end en 747 og større end et C-5 Galaxy.
Et militærfly.
Den er kæmpestor.
Den lejede jeg for 250 tusind.
I dag ville man ikke kunne gøre det for under en million.
Og så smed vi helikopterne ind i den store mund.
Sammen med motorcyklerne og alt muligt andet.
Juan fløj i forvejen for at snakke med Cali-kartellet.
Tarzan blev for at eskortere helikopterne.
Så Antonov 124' eren er på vej væk fra Moskva,
fra en militærbase, lastet med helikoptere og reservedele.
Og mens flyet forlader asfalten, på vej ned
ad landingsbanen,
og det sner, der er en snestorm.
Pludselig dukker
en gruppe fyre med maskinpistoler op,
og de sigter på flyet,
og vil ikke lade det lette.
De sigter på flyet og siger: "I skal ingen...
...I skal ingen steder."
De fyre er gangstere,
mafiaen.
"Og hov. Hvad laver de helikoptere inde i flyet,
på vej ud af landet uden vores tilladelse?
Niks! Kommer ikke til at ske."
Og jeg så to kæmpestore fyre,
virkelig megamonstre.
Du ved, med kæmpe nakker?
Og med guldkæder over det hele?
Kæmpestore.
De fyre er bosser
for banden, som vil have penge af os,
for helikopterne som vi tog uden deres tilladelse.
Det er pistolsvingende røvhuller.
De hørte at helikopterne var på vej væk,
ingen har fået betaling, hvad fanden?
Det tillader vi ikke.
Så de holder flyet tilbage.
Jeg kan se fem, seks jeeps holde dernede,
og fyre kommer ud af dem.
Hver jeep har fem, seks personer.
Og alle har maskinpistoler.
Du ved, Kalashnikoven, med skæftet.
De fyre var grove, de råbte og skreg:
"I skal betale."
Jeg sagde: "Hvad helvede?"
De kom for at føre krig.
Han sagde: "Vi vil have penge."
Jeg sagde: "Jeg kan ikke give jer penge.
Men jeg kan give jer kokain."
Jeg fandt bare på det. Spillede et spil.
Jeg havde ingen kokain.
Jeg havde intet, men var nødt til at sige noget.
Han sagde: "Hvad? Kan du skaffe kokain?"
Jeg sagde: "Ja."
Jeg sagde: "Hør, ved du hvem Pablo Escobar er?"
Og de sagde: "Uh, sig ikke at du kender Pablo Escobar."
Jeg sagde: "Pablo Escobar? Jeg arbejder sammen med ham.
Han er min partner. Jeg kan ringe til ham lige nu,
han kommer i røret, og I kan snakke med Pablo."
Jeg er i Cali, Colombia, og venter på flyet,
og Tarzan ringer til mig.
Og Tarzan siger: "Pablo,
vi må snakke."
Jeg sagde: "Pablo, du må... du må komme her til Rusland.
Vi har et lille problem, som skal løses.
Kom til Rusland, og kom venligst i morgen.
Ellers er jeg død.
Og jeg tænker: "Okay. All right.
Hvad betyder det helt præcist?"
Jeg ville ikke blande mig...
...for meget.
For...
...de fucking helikoptere var brandvarme.
Alle vil...
...holde øje.
KGB... CIA...
Jeg ville slet ikke være i nærheden.
Så jeg var i de schweiziske alper,
på et slot.
Og jeg var bare naiv, jeg var dum... Kald mig hvad du vil,
men jeg gik ombord på et fly,
som om jeg var Pablo,
og jeg dukkede op i Sheremetyevo- lufthavnen i Moskva.
Og de her banditter samler mig op i en Lamborghini-jeep,
som Pablo Escobar.
Og Juan lignede Pablo.
Jeg sværger, hvis man tager et billede af Pablo,
og et af Juan ved siden af,
så ligner de tvillingebrødre.
De kørte ned ad den store boulevard fra lufthavnen,
med 100 km i timen. Der var ingen lov, ingen orden, intet.
De fyre havde faktisk våben.
De prøvede at imponere mig, gjorde de.
Da vi ankom, gik vi ind i en bygning,
op til deres kontorer, og der var en kæmpe mødesal,
et langt bord med, måske, 14, 16 stole omkring.
Og der var måske ti fyre der.
Og Tarzan, meget lille i hjørnet. Han lignede ikke den Tarzan, jeg kendte.
Han lignede en punkteret ballon.
Han omfavner mig og hvisker i mit øre: "Pablo,
vær hård. Vær streng. Vær ond."
Jeg tænkte: "Det er nu det gælder. For fanden.
Hvad skal jeg dog gøre?"
Så jeg præsenterer mig selv som Pablo Escobar ville gøre det, ikke?
Bare led som ind i helvede.
Tal ikke meget, og når du gør, så tal som en fucking narkohandler.
Vi sætter os og taler sammen.
"Pablo, hør.
Vi ved, at de helikoptere er dine.
Og vi ved at,
du behøver dem til at fragte din last,
og al din... Godt nok.
Og du skal vide, at vi ikke har kidnappet nogen.
Vi holder dem ikke mod deres vilje.
Vi vil være partnere med dig.
Vi vil repræsentere dig i Rusland."
Okay. "Ja, vi vil distribuere din kokain her i Rusland."
Jeg sagde: "Hvad kan I håndtere?"
Han siger: "Jo, vi kan tage omkring 50 kilo."
Han siger: "Du laver gas."
Jeg kiggede på dem og sagde: "Tager I pis på mig?"
Er jeg kommet til Moskva for at tale om 50 kilo kokain?
Er I seriøse?"
Og jeg siger: "Hold nu op.
Det tager samme tid at pakke 50,
som det gør at pakke 2500 eller 5000.
50 kilo er en joke. Sig venligst, at jeg ikke er kommet for dette.
At jeg kom til Rusland for at tale om 50 kilo."
Juan sidder og siger til dem: "I er dumme,
skøre, eller I har kæmpe nosser."
"Nu skal I høre. Skaf et sikkert sted.
Jeg kommer med colombianere.
Vi installerer dem i huset.
Og I kan få som I behøver. I betaler, I får.
Så behøver I ikke bestille så meget, men det skal flyttes.
Jeg kan ikke beholde det for evigt."
De kiggede på hinanden og sagde sådan:
"Khorosho! Khorosho! God idé.
Godt! Det kan vi gøre.
Skål! Pablo Escobar er her!"
Jeg tager fat i en fyr, han rejser sig og omfavner mig,
og vi har en aftale.
Jeg afleverede helikopterne i Cali,
Colombia, omkring april 1994.
Jeg var der da flyet ankom,
det parkerede på asfalten, og sænkede sig hydraulisk,
og hele forenden sænkede sig sådan her,
og hele næsen åbnede sig, smukt.
De landede i Cali...
og... det blev der talt om...
...ikke kun i byen, men...
...i hele Colombia.
Det var perfekt. Det hele var perfekt.
Da de folk så,
at vi kunne få de fucking helikoptere ud af Rusland,
sagde de: "De fyre kan nappe hvad som helst."
At kunne klare den handel,
det skabte os vores navn.
Døre åbnede sig. Ting skete,
og vi blev blandet ind i det hele.
Jeg blev velhavende, rig, kendt.
Jeg kunne gøre hvad som helst.
Ville jeg have en yacht, fik jeg en.
En Ferrari, så købte jeg en.
En Mercedes.
Og pigerne, jeg fik alle pigerne.
Og jeg købte en limousine.
Jeg havde en chauffør, som kørte min lille pige i børnehave.
Det var rart at leve sådan, forstår du?
Sådan urørligt.
Jeg sagde: "Hør, du skaber en del opmærksomhed, mand.
Du kører en fucking Mercedes,
og en limousine henter din datter."
Jeg kører en Honda Accord, fordi jeg lærte af
de gamle fyre hjemme i New York.
Sådan gør man ikke. Okay?
Du går rundt med en fucking 2000-dollars Versace læderjakke.
Du skal ligne en almindelig fyr. Jeg mener...
Vi tjener penge på ulovlig vis.
Der var alle mulige historier og rygter
om hvad han lavede,
så vi besluttede et sende en dækagent ind for at undersøge sagerne.
Han var agent for narkoagenturet i Washington, DC,
var vokset op i Brighton Beach,
hvor både Grisha Roizis og Tarzan også voksede op.
Han hed Alex Yasevich.
Agent Alex Yasevich blev sendt ind for at bygge en sag op mod Tarzan.
Hans identitet er skjult, da han stadig
efterforsker den russiske mafia.
Da jeg voksede op i Brighton Beach,
kendte jeg Grisha Roizis rigtig godt.
Jeg var aldrig venner med Fainberg.
ALEX YASEVICH NARKO-AGENT
Jeg så ham i kvarteret.
Og han så mig, hvilket jeg opdagede senere.
Alex og Tarzan tænkte på samme måde, talte på samme måde.
De havde samme etniske værdier og kulturelle baggrund.
Det passede perfekt.
Alex og jeg satte os sammen med Grisha før den første introduktion.
Og Grisha sagde: "Jeg kender dig fra barnsben?"
Roizis sagde: "Hey, Tarzan, husker du ham her? Det er Alex.
Kan du huske, fra Brighton Beach?
Kan du huske ham som dreng? Kan du?"
Roizis præsenterede mig for Tarzan som "Vores betroede mand fra New York."
Der opdagede vi, at vi kendte hinanden fra kvarteret,
havde set hinanden før. Så det hjalp meget.
For mig var det ligegyldigt,
om jeg havde kendt ham længe eller kort tid,
for han var Gregorys ven, og Gregory var som familie for mig.
På russisk siger vi: "Din ven er min ven."
Ja, vi skulle automatisk blive venner.
Men mere, "Lad os lære hinanden at kende.
Så ser vi, hvordan det går."
Og så mødtes vi skiftevis på Babushka og Porky's.
Indtil en dag vi gik uden for Babushka, og beslutningen blev taget,
"Vi fortæller ham, hvem jeg er."
Jeg sagde: "Lad mig sige hvad jeg laver. Jeg smugler heroin og våben.
Men jeg vil gerne udvide med kokain.
Og derfor er jeg i Florida."
Han siger så: "Lad mig se hvad jeg kan gøre."
17. MARTS, 1995 FONTAINEBLEAU HOTEL, MIAMI
Nej, sig ikke, at de har Nintendo her!
Er du sulten? Skal vi spise?
Vær så god.
Yasevich inviterede mig til hotellet.
Jeg tror det var Fontainebleau.
Og han sagde: "Tarzan, hvorfor
sidder du i dén stol. Du burde sidde i den der.
Jeg spurgte: "Hvorfor vil du have mig til at bytte plads?
Hvorfor er det ikke godt for dig; at jeg sidder her?"
Alex var i en risikabel og
farlig situation.
For Tarzan sad i en lænestol med benene over kors,
og han havde en kaliber .38-revolver på anklen, som pegede på mig.
Han er den øverstkommanderende for hele den vestlige flåde.
Og han siger:
"Hey, drenge, lad os tjene penge."
Kameraet var skjult i et apparat på værelset.
Det var en radio, som var forbundet med væggen,
og jeg var sikker på, det var et kamera.
Han kiggede på den og pegede og sagde,
"Der er et kamera derinde."
For mig og Juan legede på
det tidspunkt små spionlege.
I midtbyen havde vi en spionbutik.
SPIONERNES VERDEN
Og jeg havde set præcis det samme kamera i butikken.
Og han sagde: "Nej, det kan ikke passe. Nej, det er ikke et kamera."
Jeg sagde: "Jeg sværger, det er et kamera."
Han havde selvfølgelig helt ret.
Og det var et kamera. Jeg havde ret.
Jeg sagde: "Du er fuld af lort. Hvis du mener der er et kamera,
så skil den den ad.
Ikke? Lad være at fornærme mig."
Og han kiggede på den og tænkte.
Og så sagde han: "Jeg tager nok fejl."
Det skar lige fem år af mit liv, grundet stress.
Efter mødet blev vi ved at ses, som sædvanligt, jeg satte mig i hans bil,
og vi snakker,
og han siger: "Du vil ikke tro det."
Han sagde: "De gør klar til at købe en russisk ubåd
og sælge den videre til colombianerne, så de kan smugle narko
til USA."
Det blæste ham bagover.
Til hotelmødet fandt Yasevich ud af, hvem Tarzan samarbejdede
med på denne ubåds-handel.
Nelson Yester.
Han var kilden til pengene, som skulle finansiere den handel.
Jeg blev kontaktet dernede
af nogle meget vigtige personer.
De sagde: "Hør, dette er handlen...
Vi vil have den ubåd."
Og... Jeg siger:
"Vi kan skaffe den.
Men hvad vil I præcist bruge den til?
For hvis den skal bruges,
skal det være en stor last."
Han siger: "Jeg synes 40 ton er passende."
Da han sagde dét,
tænkte jeg: "Fuck."
Hvis jeg får fat i al den sne,
vil jeg have den største beholdning
af kokain i verden.
Han spurgte mig,
hvor meget jeg troede sådan en ting ville koste?
Så...
Lige der tænkte jeg på Juan.
Du ved, for længe siden havde Juan...
Han sagde til mig, "Tony,
hver gang du snakker med de røvhuller,
så sæt prisen højt.
Du kan altid gå ned, sæt den højt."
Så jeg sagde til Colombianeren, "Hør, for 50 tror jeg vi kan få
noget rigtigt godt udstyr."
Han sagde: "Halvtreds? Halvtreds hvad?"
"Halvtreds millioner," sagde jeg.
Han sagde: "Er du sindssyg?"
Jeg sagde: "Du regner ikke på det.
Vil du fragte fyrre fucking ton?
Ved du, hvor meget det er?
Du taler om et tusind...
...dollars per enhed? 1000 per kilo?
Så har du 40 millioner på første tur, og hele båden er betalt."
Han siger: "Hey, hey, det er godt."
Hvilken pris ender I på?
Ja, hvad skal jeg sige?
Jeg er sikker på, at Tarzan kan nævne en pris.
Og Juan vil fortælle en anden.
Men jeg var den eneste, som havde en pris.
For de kendte den ikke.
De kendte... bare ikke den slags mennesker.
De er flinke fyre.
Tarzan og Juan er flinke fyre.
Hvis de skulle møde en af de folk,
må de hellere tage en rulle toiletpapir med, mand.
Men jeg får lavet en aftale med dem.
Og de sagde: "Tony,
sønnike,
vær ærlig over for os.
Jeg sagde, "Jeg tror, vi kan få den for 30 millioner,
og så må I give 5 milllioner til omkostninger."
Så vi landede på 35 millioner dollars.
Tony mødtes med Juan og Tarzan for at diskutere ubådshandlen.
Jeg sagde, at jeg ledte efter en fucking ubåd, mand.
Da jeg fortalte det, sagde de:
"En ubåd?"
Jeg sagde: "Ja."
Og fucking Tarzan rejste sig og siger:
"Hvad mener du, en russisk ubåd?"
Jeg siger: "Ja, jeg vil have en af de store tingester."
Han sagde: "Klart, mand!
Du får den. Vi er på sagen."
En af mine venner boede i Skt. Petersborg.
Han var direktør for en fabrik.
Og jeg sagde: "Misha,
sig mig noget. Jeg ved det er et sært spørgsmål.
Er det muligt at købe en militær ubåd?"
Han ringede efter to dage,
og han sagde: "Svaret er ja."
MIAMI SCHWEIZ
Jeg talte i går med... Admiral.
Virkelig?
Ja, han sagde, at han nåede den allerøverste top.
Virkelig?
Så mange vi vil have, af hvilken som helst type.
Virkelig?
Ja.
Shit, mand, det er gode nyheder.
Den slags nyheder jeg kan lide at høre.
Jeg ringede øjeblikkeligt til Juan.
Og jeg sagde: "Juan, vi kan få en ubåd.
Gør dig klar til ballade.
Vi skal til Rusland."
Tarzan...
... han sagde til mig, at vi...
... havde et meget vigtigt møde den eftermiddag.
Vi mødtes med ubådens kaptajn.
Han havde nogle flådeadmiraler med.
Da jeg mødte de fyre,
havde de så mange fucking stjerner på.
Jeg troede, jeg kiggede på himlen.
Vi snakkede på en restaurant,
og de sagde alle: "Ja, intet problem. I kan få en ubåd."
Efter jeg ved ikke hvor mange
flasker vodka,
besøgte vi en sauna.
Du ved, Tarzan...
Han er den første til at smide tøjet...
... og den store mave falder ud.
Du ved, alle tager deres tøj af...
Han kommer hen til mig.
Han siger, "Tony, lad mig forklare
dig noget om Rusland,
for du ved ingenting om Rusland."
Jeg siger: "Okay, forklar."
Han siger: "Kan du se de fyre der?
Når man vil lade nogen i
denne kultur vide,
at man stoler på dem,
skal man tage i sauna
med dem.
Ved du, hvad det betyder?
Det betyder dette.
Du har set mig, som jeg er.
Jeg har intet at skjule for dig.
Så gør mig en tjeneste,
gå derind og tag dit tøj af."
Jeg sagde: "Sønnike."
"Hør... Tarzan...
Du ved jeg forstår alt det fis,
men du må også forstå noget.
Jeg er fra fucking Cuba, mand.
Jeg har aldrig set en fucking sauna i Cuba.
Du vil have, at jeg skal komme til Moskva
og tage mit tøj af sammen med de her fyre?"
Jeg sagde: "Aldrig i livet."
Han sagde: "Mand!
Handlen går i vasken,
hvis du ikke går ind i den sauna."
Jeg sagde: "Hør, Tarzan,
gå nu bare ind.
Lad mig lige fordøje det lidt, og...
Så kommer jeg om lidt."
Han gik ind og snakkede med de folk,
og så videre.
Og han kommer ud...
Han sagde: "Ved du, hvad der foregår?
Du vil ikke tro det.
De tilbyder mig et forbandet kernevåben!
Kan du sælge et kernevåben?
Jeg sagde: "Fuck dig!"
"Du er sindssyg!"
Jeg sagde: "Mand, hold lige sammen...
... sammen på dig selv.
Vi leder efter en fucking ubåd!
Vi vil ikke have nogen bomber!
Han vendte sig og sagde:
"Tænk over det!"
Gik tilbage ind i saunaen.
Jeg havde lyst til at løbe væk.
Jeg tænkte: "Shit, mand!"
Hvad fanden er jeg blandet ind i her?
"Jeg kommer fandeme i den elektriske stol for
det her lort."
Han blev ved at kalde på mig.
Til sidst gik jeg ind og tog tøjet af
sammen med alle de fyre i...
...saunaen, og jeg blev der lidt.
Det var skørt.
Tony sagde: "Hør,
vi kan kun få det finansieret,
hvis det er til en ubåd.
I alle lande som har ubåde,
er de ubådsbaser de bedst bevogtede anlæg.
Uden tilladelse kan man ikke komme ind på de baser,
selv ikke hvis man er fra det lands hær.
Og selvfølgelig sagde de: "I er velkomne.
Lad os komme ned i en ubåd."
Jeg følte mig som 007.
Jeg kom derned,
og jeg gik ind i...
...En russisk ubåd
og tænker, at vi skal købe sådan én.
Jeg kunne ikke tro på det.
Han kunne ikke tro, at vi var i ubåden i den hemmelige flådebase.
De begyndte at vise os rundt...
...overalt.
De viste os våbensystemerne.
De viste os...
de elektroniske lokkefugle.
De viste os kommunikationsrummet.
Da jeg var på vej op af ubåden,
sagde Tony: "Tarzan, vi må have et billede."
Jeg sagde: "Et billede af hvad?"
Han sagde: "Et foto af ubåden."
Jeg havde et kamera,
og jeg gav det til Tarzan.
Jeg sagde: "Tarzan, bare tag et par billeder."
Jeg sagde: "Tony, du er skør. De slår os ihjel."
Og Tony sagde: "Jeg er ligeglad. Tag et billede.
Ellers får vi ingen penge. Vi behøver et bevis."
Jeg måtte have et foto...
...for at overbevise folk i Cali om,
at jeg havde været der.
At det ikke var downloaded
fra internettet eller sådan noget.
Jeg gik hen til kaptajnen og sagde: "Undskyld, kaptajn,
men jeg må stille dig endnu et dumt spørgsmål.
Må jeg tage et billede?"
Kaptajnen sagde: "Ja, dumt spørgsmål. Svaret er nej."
"Det må du ikke. Det er en militærbase. Du må ikke tage billeder her."
Jeg sagde: "Vi har virkelig brug for det"
Jeg sagde: "Hvad med for 200 dollars?"
Det var mange penge.
Mange. De tjente nok 20, 30 dollars om måneden.
Jeg tilbød ham 200 dollars lige der på kajen.
Og hvad tror du? Fyren siger ja.
Tony med ubåden.
Og et foto af ubådskaptajnen,
og nogen tog et foto af mig sammen med ubådskaptajnen.
Det var som at købe en bil, en brugt bil,
at købe en ubåd.
Alt gik som smurt.
Opgaven fuldført. Skønt.
Så disse tre personer,
en med et israelsk pas, en cubaner, og
en med et venezuelansk pas.
De vadede bare ind på basen, og ikke bare det,
de blev vist rundt.
Det er narkosmuglere, kriminelle,
som får adgang til en ubådsbase,
for at se og handle en ubåd på den russiske base.
Det var helt uhørt.
Da Tarzan kommer tilbage fra Rusland,
har han og Tony taget billeder,
lige som turister tager billeder, ikke?
De kom tilbage... Tarzan kom tilbage med sit kamera,
og lod de billeder ligge på sit skrivebord.
Jeg kiggede på dem, og det var ret chokerende.
Lidet vidste Tarzan, at hans ven Yasevich, agent Yasevich,
selvfølgelig tog flere af de billeder med sig.
På det tidspunkt kontaktede vi flåden, den amerikanske flåde,
og holdte møder med deres eksperter.
Vi havde forsvarsministeriet inde over. Vi havde NATO inde over.
Vi viste dem billederne og spurgte: "Kan I fortælle os, om disse
fotos virkelig blev taget på den russiske ubådsbase?"
De sagde: "Ja, de blev."
NATOs bekymringer gik på,
selv om det var en larmende,
gammeldags dieseldrevet ubåd,
at alle dieseldrevne kan gøres til elektriske,
for dieselmotorerne kan lade batterierne op til elektromotorerne.
Og når den bliver lydløs og dykker ned, kan den forsvinde.
Det er ikke umuligt, for Tarzan gør det.
Han er skør nok til at prøve.
Jeg tog hurtigt derned,
tilbage til.. til Colombia.
Jeg tog derned og snakkede med folkene.
Viste dem de fucking billeder.
De sagde: "Wow!"
"Fuck! Er det dén, vi får?"
Jeg sagde: "Ikke præcis den, men en der ligner."
Jeg sagde: "Hør, drenge,
hvis vi mener det alvorligt, skal I handle på det nu.
Ikke mere forsinkelse.
De vil have pengene.
De vil have penge nu.
Hvis vi skal gøre det
skal vi have den ubåd ud derfra nu.
Tilbage i Miami afhørte DEA Juan, i et forsøg på at finde frem til Tony.
Kommissær Joe McMahon og jeg
tog over til Almeidas hus i Doral,
og da vi ankom, åbnede tjenestepigen døren,
og vi sagde, at vi skulle tale med hr. Almeida.
De blev bare ved.
Michael Mcshane, en US Marshal.
Han var et røvhul.
De sparkede dørene til mit hjem op,
mens min familie og børn var der,
og de skræmte dem fra vid og sans.
Hovedemnet for afhøringerne
var hans forhold til Nelson Yester, Tony Yester.
Vi ville gerne vide, hvad han vidste om ham,
og endnu mere, hvor han var.
Vi vidste aldrig, hvor Tony var.
En dag boede han i Panama, en anden dag i Ecuador,
en dag var det Peru, du ved, vi vidste aldrig hvor Tony var.
Vi gjorde meget for at lokke ham til USA.
Jeg sagde, at jeg havde adgang til klon-telefoner. Han ville have en.
Klon-telefonerne kunne ringe oversøisk uden problemer.
Han ville have én.
Vi gik til Secret Service, og de gav os en klon-telefon,
som FBI aflyttede.
Når han ringede et hvilket som helst sted hen,
og det gjorde han, han brugte den meget,
optog vi alle samtalerne.
Under et af sine møder med Tarzan sagde Alex:
"Jeg har en gave til dig," og gav ham en mobiltelefon.
De sagde: "Her er en telefon. Brug den, til hele verden.
Gratis."
Den er aflyttet.
Vi havde et overvågningsrum i FBI-hovedkvarteret i Miami,
med russiske oversættere.
Og på den måde fik FBI og DEA
15.000 timer aflytningsbånd.
Tro mig, 15.000 timers aflytning er mange.
MIAMI UKENDT STED
De er klar. De vil mødes
De vil mødes med os.
De vil forhandle med os.
Men de spørger: "Hvem er de fyre?"
"Hvem handler vi med?"
"Hvad er det for nogen?"
"Er det folk fra gaden?"
"Er de seriøse?"
"Har de pengene?"
Ja, ja, det forstår jeg godt.
Så hvad? Det er en gigantisk, kæmpe handel!
Du kommer jo ikke ind fra gaden for at købe en bil!
Nej.
-Det er ikke en brugt bil! -Nej...
Den samtale var en respons på en paging.
Der blev paget klokken 07:34.
Den 10. februar, 1995.
Sagsnummer G1940158.
Specialagent Yasevich, slut.
MIAMI UKENDT STED
Forstår du?
-Okay, hør... -Ja.
-Jeg er din ven, uanset hvad. -Det ved jeg.
Altid, hele tiden, hvis du ringer...
Jeg vil altid være der.
Bare rolig, makker. Jeg klarer det.
Det sagde jeg, ikke?
-Jeg sagde, at jeg klarer det. -Okay.
-Jeg ringer i dag klokken 10. -Okay.
-Prøv at gøre noget. -Okay, min ven.
Pas på dig selv.
Okay, vi ses.
Ses, elsker dig.
Også mig... Hej hej.
Vi fokuserer på Tarzan, Tony, og hele banden.
Jeg ved, at uret tikker.
Jeg ved, at Tarzan sidder i saksen.
Og det gør Juan også.
Og jeg...
Muligvis...
Du ved, jeg...
Jeg ryger nok med i faldet.
Tarzan og Juan troede, at ubådshandlen var ved at gå i vasken.
Juan og Tarzan...
de fik den lyse idé
at tage de folks penge
og selv beholde dem.
Jeg kunne ikke lade være med at grine.
Jeg tænkte: "I er for fucking sent ude."
Siden sit første møde med kartellet, havde Tony lagt sine egne planer.
Under alle de fucking møder.
Du ved, jeg er stadig...
Jeg så på dem og sagde: "Fuck, ved I hvad,
hvordan kan I køre dette kæmpe kartel,
lave flere milliarder dollars om året,
fragte 80% af stofferne
som kommer til USA,
90% af kokainen som kommer til Europa,
og nu vil I gøre noget som dette?"
Jeg tog tilbage til Colombia,
og opsøgte de folk.
Jeg sagde, "Det er nu.
Vi skal gøre det nu.
Der er ikke mere tid.
Den tilhører os.
Du ved,
handlen er oppe over.
Vi skal bare betale.
Det kører nu."
Og de siger: "Selvfølgelig,
hvor vil du have pengene?"
Jeg siger: "Nej,
Jeg vil ikke betale dem det hele nu.
Jeg behøver bare 10 millioner,
og resten skal stå klar, for vi betaler
dem i tre, tre portioner."
"Det er præcist hvad jeg behøver."
10 millioner nu.
Og 10 millioner om ugen...
de næste to uger.
Og vi... Og...
Og 10 de næste to uger."
Og de siger: "Cool."
Det er fint."
Da de siger det,
tænker jeg: "Shit!"
Jeg har fået fucking 10 millioner!"
Jeg kan ikke styre mig selv.
Jeg så mig selv
tælle alle de penge.
Jeg kunne ikke vente med at komme til Europa
og få fingrene i den...
kæmpe bunke penge.
Tony fløj til Frankrig og hentede to sportstasker fyldt med kartellets penge.
I stedet for Rusland og ubåden,
stjal han pengene og flygtede.
Jeg tænkte ikke på Juan... Tarzan...
Ubåde...
Jeg tog de 10 millioner, og jeg har en
ven i Amsterdam...
... og spurgte om lån af
hans lejlighed.
Jeg gemmer de 10 millioner i hans garage.
Jeg tog...
Ti tusind.
Jeg lagde dem på...
bordet.
Da han kom hjem, lå de der til ham.
Han spurgte: "Hvad er det?"
Jeg sagde til ham: "Hør
Du skal tage...
din pige med...
på tur nogle dage.
Jeg siger ikke hvorfor.
Jeg skal bare bruge dit hus...
et par dage."
Han sagde: "Fuck ja, mand!
Fuck, jeg skal til Spanien!
Hvornår skal jeg rejse?"
Jeg siger: "Nu!
Bare tag dit lort,
hent dit pas,
tag af sted, og vær sikker på...
at du er den eneste...
Som ved...
At jeg er her.
Vis ikke dit ansigt her
i to uger.
Tag de ti tusind.
Når du kommer hjem,
hvis alt er cool,
får du ti tusind mere
på det fucking køkkenbord."
Jeg kan ikke.
Den fyr pakkede sin taske på...
et fucking sekund.
Og var ude derfra.
Jeg hev stikket ud.
Jeg sad der og fik mig en drink.
Jeg havde 9.990.000 dollars.
Og du ved, når man får 10 millioner,
så finder man ud af,
at de fucking ser ud som 10 millioner.
Det er en masse fucking papir.
En masse fucking papir.
Jeg sagde: "Tak, Cali-kartel.
Det ser godt ud."
Den følgende uge ringede Cali-kartellet til Juan.
Jeg var i Miami, hvor jeg drev min
eksotiske bilforretning,
og telefonen ringede.
Et medlem af Cali-kartellet.
"Hvor er du?
Vi vil gerne mødes.
Kan du komme i aften?" "Klart."
De kom flyvende,
og pludselig er det bare,
"Lad os få en drink.
Lad os snakke."
Vi gik i byen den nat, drak den bedste vin og den bedste spiritus.
Vi havde kvinder. Vi havde alt. Det var storartet.
Næste dag vågnede de klokken 16 om eftermiddagen,
ringede til mig. "Kan vi mødes?" "Klart."
Så de gjorde det rigtigt, for vi morede os.
Vi brød brød sammen og festede.
De sagde: "Juan, vi må vide nogle ting. Vi behøver din hjælp."
-"Okay." -"Du ved, din ven Tony."
Pludselig er han væk. Han er på flugt.
Han er her ikke længere, men vi ved hvor han er.
Vi behøver bare din hjælp."
Jeg sagde: "Virkelig? Hvad mener I?"
"Du kan starte med at fortælle os, hvor hans familie bor.
Hvor er hans kone og børn?"
"Hov. Hvad taler I om?"
De siger: "Ja, hvor bor hans kone og børn her i Miami?
Det ved vi, at du ved."
-"Hvorfor er I her?" -"Han er her ikke længere. Han er væk.
Og han tog vores penge."
-"Hvad?" -"Ja. Mange penge."
Og jeg siger: "I tager pis på mig."
De siger: "Du må gøre dette for os."
"Okay."
Jeg havde en hvid Rollls-Royce dengang, som jeg hopper ind i.
Jeg kørte dem,
helt til husets indgang,
de kiggede på huset og skrev numrene ned.
De skrev numrene ned.
Han sagde: "Okay, vi kan køre."
Han sagde: "Hør her,
du skal tale med ham.
Tale ham til fornuft.
Sig, at vi holder øje med ham.
Han kommer ingen vegne."
Juan ringede til ham.
Han sagde, "Tony, vi må snakke.
Situationen er betændt."
Juan siger:
"Tony! Fuck, mand!
Jeg har været bekymret for dig!"
Jeg sagde: "Hvad er problemet?"
Han sagde: "Mand, hvor helvede er du?"
Jeg sagde: "Hvad er problemet?"
Og jeg sagde: "Makker, du står i lort til halsen."
Han sagde: "Mand, der er en lejemorder... Efter dig.
De leder efter dig, brormand."
Vi var sikre på, de ville dræbe Tony.
Vi var stensikre.
For det sagde de til Juan.
De her fyre leger ikke.
Driver forretning på en anderledes måde.
De har forklaret det, og det er meget simpelt.
Hvis man snyder dem,
må de gøre det, de må gøre,
for at bevare den respekt
de behøver i deres branche.
Hvis folk hører, at man har snydt dem og går frit omkring,
så mister de folks respekt.
Jeg sagde: "Hvad for noget med et lejemord?"
Han siger: "Mand...
Jeg kan kun sige...
De vil dræbe dig,
og du må hellere flygte.
Jeg ved ikke, hvad der foregår.
Jeg kan kun sige,
at de leder efter dig overalt.
Rejs til Australien. Rejs til...
Bare forsvind, brormand."
Bare forsvind.
-Hallo? -Ja.
-Hej. -Ja.
Hvad er der sket?
De siger, at de vil prøve...
...at sætte mig bag tremmer.
For at vise, at de slår hårdt ned på den russiske mafia.
Og, øh...
Må jeg give dig et råd?
Skaf dig af med den lortetelefon du bruger.
Det er det sidste, du behøver lige nu,
at bruge den telefon.
Få en normal fucking telefon og betal for det.
-Okay? -Ja.
Derfor har jeg ikke besvaret dine opkald...
...fordi du er under fucking efterforskning.
Men giv dem ikke retten til at sætte dig i fængsel.
Nej.
Godmorgen, Miami. Solrigt og 25 grader, en smuk dag i den magiske by.
En dag vågnede jeg,
en almindelig smuk dag i Miami, solrig.
Smuk.
Vækkede min datter.
Jeg gav hende et bad.
Klædte hende fint på.
Papa! Fader... din datter?
Nej.
Far? Fader?
Tog mine to pistoler med mig, som altid.
Satte hende ud i bilen og kørte roligt, med musik på,
hun i sikkerhedssele,
og jeg holdt hende i hånden, mens vi kørte.
Men noget i mig sagde, at noget var galt.
Jeg kørte langsomt og kiggede til højre og venstre,
nød det hele og følte, at der var noget i luften.
Vi troede, at Tarzan opdagede at han var under efterforskning.
Vi ved ikke hvordan. Det kunne være en lækage et sted.
Så vi besluttede at anholde ham.
Vi fulgte efter ham på vej til børnehaven.
Jeg satte min datter af ved Aventura,
og da jeg drejer væk fra børnehaven, sker det.
Jeg ser dem i bakspejlet. De kører langsomt.
Jeg tænker: "Åh gud, så sker det."
Jeg kører langsomt og ved, at noget vil ske.
Og selvfølgelig ser jeg...
Så standsede vi ham.
De satte ham i min vogn.
Og jeg spurgte:
"Er jeg anholdt?"
Og Brent Eaton sagde: "Nej, nej, nej. Du er ikke anholdt.
Vi anholder dig ikke."
Jeg sagde: "Godt, så vil jeg ikke med."
Han sagde: "Du er nødt til at komme med."
Jeg sagde: "Men det vil jeg ikke."
De sagde: "Du skal komme med os."
"Hvorfor det, hvis jeg ikke er anholdt?
Jeg vil ikke med jer.
Vil I anholde mig?"
-"Nej." -"Jeg vil ikke med."
-"Vi tror, du skal komme med." -"Okay."
Og vi kørte ham til narkokontoret.
Jeg var i Moskva,
ved at slutte en 47 millioners handel for Helitaxi-firmaet,
og jeg havde min advokat med,
som er jødisk.
Og som ville besøge synagogerne
i Skt. Petersborg, som er smukke.
Så jeg ringede til Tarzans bror
og sagde: "Kan du tage min advokat
med på en tur i synagogerne?
Så ordner jeg forretninger."
Han siger: "Hvad taler du om?
Ved du ikke, hvad der er sket?"
"Hvad mener du?"
Han siger: "Politiet samlede min bror op i går morges i forbindelse
med en stor sag om kokainsmugling.
Noget med ubåde."
UBÅD OG NARKO
"Hvad taler du om?" Han siger:
"Min bror er anholdt,
og de leder efter dig."
Brent Eaton sagde til mig:
"Hey, Tarzan, du er i lort til halsen."
Jeg sagde ting som:
"Enten kommer du hjem i dag,
eller også i fængsel. Det er op til dig."
Han blev ved at spørge: "Hvad har jeg gjort?
Forklar mig hvad jeg har gjort."
Jeg solgte ingenting. Jeg dræbte ingen.
Jeg stjal ikke fra nogen. Jeg gjorde intet ulovligt...
METRO DADE POLITI
Intet strafbart.
De anholder ikke nogen der snakker
Man skal gøre noget for at fremme sammensværgelsen, og det gjorde han.
Han fløj til Rusland. Han forhandlede om ubåden.
Trods Juan og Tarzans advarsel om lejemordet,
besluttede Tony sig for at gå efter de resterende 20 millioner.
"Måske bliver jeg for nervøs her."
Måske forstår de fyre i Miami bare ikke...
...hvordan man gør det her.
Måske, du ved...
På vej til Spanien...
For at se om de virkelig har 20 millioner mere.
Så...
Jeg fik mit fly til Madrid.
Jeg tog dertil, organiserede mit hold,
ringede til fem personer.
"Tag værktøjet med.
Gør jer klar.
Vi vil kæmpe."
Jeg må forsvare mig selv.
Jeg måtte være sikker på...
Jeg ville ikke vende ryggen til
de næste 10 millioner dollars.
Så jeg tog til Madrid.
Jeg ringede til fyren.
Jeg sagde: "Hør.
Jeg er lige fløjet til Barcelona.
Jeg tager lyntoget fra Barcelona til...
til Madrid."
"Jeg ringer, så snart jeg ankommer
til banegården."
ATOCHAS PORT
Vi er der
en time før toget ankommer
fra Barcelona.
Da toget kom,
ringede jeg til det nummer.
Og de svarer:
"Hvordan går det?"
Jeg siger: "Fint, men hvor er I?
Vi kan ikke se jer."
Og jeg sidder jo ude...
på parkeringspladsen.
Omkring
hundrede meter væk
i en bil med to fyre.
Jeg har en fyr mere med,
foran banegården.
Jeg vidste ikke, hvad jeg mere skulle sige.
Jeg kigger bare, og der er...
...der holder en taxa der
med en fyr foran.
Jeg siger: "Mand, jeg sidder ude i en taxa.
Lige uden for banegården.
Kan I ikke se mig
i den fucking taxa?"
Jeg siger det...
Med det samme er der ti af dem.
De springer ind...
...i den taxa.
De tog chaufføren.
Og fyren på passagersædet.
De hopper ind bagi.
De følger efter med en anden bil.
De kører vildt.
Den lavede nogle
bevægelser...
sådan.
Jeg blev siddende.
Vi forlod bare banegården.
Der er ingen tvivl om,
at de ventede på mig.
Vi tog bilen og kørte væk.
Efter få minutter
ringer de på mobilen.
Fyren siger: "Hvad skete der?"
Hvor er du?
"Jeg er i den fucking taxa.
Du så mig ikke."
Han siger: "Nej, jeg så dig ikke.
Hvor er du nu?
Vi leder efter dig her."
Jeg sagde: "Hør, brormand.
Du missede lige din chance.
Jeg er væk.
Ses senere.
Hils de fyre fra mig.
Og sig at jeg rippede dem for 10 millioner.
Og sig at de kan
gå ad helvede til."
Tony var på flugt med 10 millioner.
Juan og Tarzan måtte tage skraldet tilbage i Miami.
Det skabte store overskrifter.
Russisk Ubåd Narko
Vi var på forsiden af alle verdens aviser.
Røde Gangstere
Alle blade fra Vanity Fair til Playboy.
Dem alle sammen.
Synkende Skude
Når man kommer i New York Times,
når man er med i USAs Mest Eftersøgte, har man problemer.
Efter 18 måneder i fængsel indvilgede Tarzan i at vidne mod Juan.
Det var nogle snedige agenter og offentlige anklagere.
De truede ham med at fjerne hans barn,
og til sidst knækkede de ham.
Nogle gange elsker man folk.
Så jeg siger, du ved, måske giver jeg Tarzan en bar.
1 BAR = 1 MILLION DOLLARS
Men da jeg havde brugt et par millioner...
så reducerede jeg hans...
...andel, eller hvad du vil kalde det,
til 500.000.
1/2 BAR = 500.000
Men efter han forrådte os,
ville jeg sgu ikke finansiere en stikker.
Tarzans vidnesbyrd hjalp myndighederne til at dømme Juan for kokainsmugling.
Tarzan blev deporteret til Israel.
Han ændrede sit vidnesbyrd...
...og Juans dom blev annulleret.
Vi var smartere end FBI, smartere end DEA,
vi var endda smartere end retten.
Til sidst var jeg fri, og min partner Juan,
som havde fået 40 år, var fri,
og ingen af os i fængsel.
En ting, tror jeg,
som vi aldrig talte om indbyrdes.
Hver og en af os,
mig, Tony Yester, og Juan,
vi havde tænkt os at forlade colombianerne.
Jeg havde ikke adgang til pengene.
Ellers havde jeg allerede taget min...
Tarzan er udelukket fra indrejse til USA.
Han bor i Moskva.
Juan bor stadig i Miami.
Han blev for nyligt anholdt, sigtet for narko og våben.
Tony Yester er stadig på flugt.
Holder de aldrig op med at lede efter ti millioner?
Jeg må sige, alle mine fjender er døde,
og jeg er glad.
Jeg ser dem i fucking helvede,
når jeg kommer.
Vi er stadig venner.
Vi laver stadig forretninger sammen.
Vi køber ingen ubåde, men...
...laver stadig forretninger.
I år 2000 organiserede jeg en anden ubåd.
Siden den sag fandt man oppe i Colombias bjerge
en russisk ubåd, der var ved at blive samlet.
De kommer, de angriber,
de finder den fucking ubåd...
....næsten færdig.
Det var et dødbringende våben.
Den havde virkelig evnen
til at gøre præcist, hvad der måtte gøres.
Jeg ville altid gerne vide,
hvad er forskellen på en agent og en specialagent?
Hvad var så specielt ved de fyre?
Jeg mener, så de supergodt ud?
Hvad var specielt?
Hvorfor er han speciel? Hvorfor er han bedre end mig?
Jeg er også speciel. Men jeg sagde ikke, at jeg er en super-Tarzan.
Du ved, en speciel Tarzan.
Bare en almindelig Tarzan.
Jeg scorede 10 millioner.
Jeg kan ikke tro, hvor hurtigt jeg brugte dem.
Tekster af: Christopher Boggild
[DANISH]