I 1997 avdekket en føderal styrke et plott om å selge en sovjetisk ubåt
til et kolombiansk narkokartell for 35 millioner dollar.
FBI trodde hovedmannen var en russisk gangster kjent som "Tarzan".
De tok feil.
Ok, vi filmer.
En venn av meg bodde i St. Petersburg,
og jeg sa: "Misha,
si meg noe. Jeg vet det er et merkelig spørsmål.
Er det mulig å kjøpe en militær ubåt? Brukt."
Han sa: "For et spørsmål!
La meg sjekke."
Han ringte meg to dager etter,
og spurte meg: "Vil du ha ubåten med eller uten missiler?"
Da jeg først ankom Amerika, elsket jeg det. Jeg elsket alt.
Amerika, mulighetenes land.
Amerika, uansett hva du kommer på, så kan du gjøre det.
Alt. Man våkner om morgenen: "Jeg vil bli skuespiller."
Det er mulig.
"Jeg vil bli gangster." Også mulig.
I 1981 fikk Tarzan sin første jobb i Amerika,
som håndtlanger for den kriminelle Gambino-familien.
Det vi gjorde
var å brenne butikker.
BRENT EATON DEA SJEFS-SPESIALAGENT
Han drev med brannstiftelse i Brooklyn. Kalte det jødisk lyn.
I USA er brannstiftelse lett,
for man trenger kun starte en liten brann. Brannvesenet gjør resten.
De gir faen.
De knuser alt, spruter skum overalt.
De har vann overalt.
Ingen møbler overlever det.
Vi var litt tøffe. Vi ødela hus,
møbler, TV-er.
vi banket folk nå og da om de ikke betalte...
Vi var som pengeinnkrevere.
Ulovlige pengeinnkrevere.
Jeg tjente gode penger til...
Jeg hadde en partner, og de drepte ham.
Jeg vet ikke hvem det var.
Han kom ikke på jobb en dag,
jeg dro hjem til ham og de skjøt ham.
Når noen som det blir drept, og han er en seriøs fyr,
tar jeg det som en advarsel.
Hva gjør man?
Jeg flyttet til Miami.
Miami måtte på 1990-tallet ennå takle...
POLITI USAS TOLLVESEN
...restene av kokainkrigene.
Man måtte være den verste
narkoagenten noensinne for å ikke få en sak i Miami da.
I overgangen fra kokain-cowboyene,
var det drap og rivaliserende gjenger,
og russerne kom til byen.
ADVOKAT I USA
De elsker sola. Havet.
Men det er også på grunn av tilgangen til Sør-Amerika.
Vi har spioner, drapsmenn, narkolangere.
Dette er Casablanca.
Tarzan migrerte til Miami etter tips
fra italienske mafiakompiser i New York,
og han steg i gradene ved å gjøre det som måtte gjøres.
Jeg vet ikke. Noen ganger forelsker man seg.
Så mange vakre kvinner. Hvorfor elsker man denne ene?
For hun er nær deg. Man finner noe.
Luften var min. Solen var min. Sanden var min.
Til dags dato er Miami et sted jeg vil
bo og dø.
I 1991 brukte Tarzan lønn fra New York til å åpne en strippeklubb i Miami.
Han oppkalte det etter yndlingsfilmen sin...
...Porky's.
JENTER
Jeg kalte den Porky's av to grunner.
Få med deg den morsomste filmen om å vokse opp.
For det første så var Porky's en veldig populær film da.
Jeg elsket de filmene.
For det andre,
så var vår regionale film Porky's filmet her.
Ser man filmen Porky's, så vil man se min klubb.
Mine kompiser i New York, Paccione-brødrene, sa...
"FAT TONY" GALEOTA PORKYS MANAGER
...at en fyr i Miami hadde åpnet en strippeklubb,
som deres venner visste om fra Brooklyn.
Russer. Heter Tarzan.
De sier: "Dra dit og ta en titt.
Nevn navnet vårt og jobb med ham.
Se om dere kan finne noe å gjøre med klubben."
Da vi kom til Porky's,
hadde Tarzan ingen plan for klubben.
PORKY'S BARTENDER
Han hadde gravd et hull og satte baren i det.
Så Tony kom og tok det fra
bunnen og hele veien til topps.
Vi var første klubb i Sør-Florida
til å ha det de kaller live-show.
Der vi hentet inn en pornostjerne og hun lå på kanten av scenen.
Hun spriket med beina, naken, og hadde en liten fjernstyrt bil
som hun hadde festet en stor dildo på.
Og så ga hun fjernkontrollen til velgjørerne,
de ga henne fem dollar, hun lå på scenen med beina spredd,
og fyren kjørte bilen fram og tilbake med dildoen.
Det fikk folk til å bli interessert i hva som skjedde her.
Klubben gikk fra et nivå til et annet.
Alle kom til klubben. Det var stappfullt.
Han ga stedet klasse.
Det var den røffeste klubben jeg var på.
Porky's var et sted man kunne bli drept.
Veldig farlig.
Jeg hadde alltid to våpen.
Jeg hadde en 9 millimeters Beretta.
Og jeg måtte ha en Colt.
Jeg var en cowboy.
Russiske penger strømmet inn.
Fra Russland, New York,
de fant ut at en russer eide strippeklubben,
så dette ble deres tilholdssted.
Jeg snakker om hundrevis av russere med kontakter.
Russiske gangstere.
Farlige, russiske gangstere.
Tarzan ble en viktig kontaktperson,
og folk fra New York til Moskva
visste at om man ville komme til Sør-Florida, fikset Tarzan alt.
Ville du selge narkotika? Han fant ut av det.
Ville man få noen drept? Snakk med ham.
Ville man ha horer, fant han dem.
Man trengte bare snakke med Tarzan.
7NYHETER 18:00
De var en gang en del av det vi kaller Den røde trussel.
DEN RUSSISKE MAFIAEN ER I SØR-FLORIDA
Nå truer russerne med å male gatene røde.
Den russiske mafiaen er i Sør-Florida.
De er i Sør-Florida, og slipper unna med sine kriminelle handlinger
fordi de er oppfinnsomme og brutale.
Vår første frykt
var at de colombianske narkohandlerne
slo seg sammen med den russiske mafiaen,
og la sammen narkopengene
med den militære teknologien til russerne,
for å skape en stor trussel mot Sør-Florida og USA.
Så vi laget en spesialstyrke
for å etterforske russisk og østeuropeisk
kriminell aktivitet.
FBI kom med et lag, og så var det et lag fra flere byråer,
som var Marshal Service, Narkoavsnittet,
Tollvesenet, Immigrasjonsdepartementet, Kystvakten,
og flere lokale politi-byrå.
POLITI
Og det ble Operasjon Odessa.
Vi hadde ukentlige møter med ulike byrå
som var interesserte eller som hadde info om russisk kriminell aktivitet
i Sør-Florida.
Operasjon Odessa avslørte Tarzans vennskap med en Miami-playboy
med kontakter i de colombianske kartellene.
Han het Juan Almeida.
MIAMI NORD-MIAMI
Hallo, Porky's.
Delilah?
Ja.
-Det er Juan. -Står til?
-Bra. Vil du snakke med Tarzan?
Ja, vennen.
Vent litt.
Juan Almeida, hvem er han?
Hvordan beskriver man en fyr?
Juan Almeida har mange sider.
Jeg ble først presentert for Juan Almeida gjennom Tarzan på Porky's.
Jeg er glad i ham ennå.
Uansett hva.
Høy fyr, veltalende, velkledd. Han hadde alle leketøyene.
Jeg vil si han er veldig utspekulert, intelligent.
En god forretningsmann.
Han var god til å ta verdier
fra narkohandlere før de ble satt i fengsel og gjemte dem på båter,
og i mange tilfeller kom de ut igjen
fra fengsel,
og så fant de ut at han hadde solgt båtene deres.
Han var så god
til å svindle folk,
at før samtalen ble avsluttet, så hadde han solgt dem en ny båt.
Ok.
Det er ingen hemmelighet
at kokain er kult.
JUAN ALMEIDA FORRETNINGSMANN FRA MIAMI
Tarzan ble introdusert for meg av
Vanilla Ice.
Jeg ble venner med noen folk, berømte basketballspillere,
for de kom til klubben min, Sting kom til klubben min.
Vanilla Ice.
En dag introduserte Vanilla meg for Juan.
Han ba meg ta en båt.
Han hadde en 42 Tempest racerbåt
som måtte repareres, og jeg sa: "Hvor skal den?"
Han sa at en venn av ham eier en marina.
Da jeg dro dit, møtte jeg Juan.
Likendes person.
God til å snakke for seg.
Kjekk kar.
Jeg elsket ham umiddelbart,
og vi kom overens.
Da jeg så Tarzan, tenkte jeg han var en raring.
Han sa: "Jeg heter Tarzan", jeg sa: "Hvem?
Er du Tarzan? Hvor er Jane?"
Han solgte biler.
Han fikset og trikset.
Fort Apache-marinaen var en lekeplass for de rike og berømte.
Julio Iglesias var fast kunde her.
Hele Miami Vice-gjengen.
Gloria Estefan var kunde der.
Det var et bra sted å være.
Og narkolangere var også ofte der,
for det var en marina, og de kunne dra båtene opp av vannet
når de var ferdige med langingen.
FORT APACHE-MARINAENS BØLLER
Det var slik, jeg bryr meg ikke om hva du gjør med bilen, båten,
eller flyet jeg selger deg. Det er din sak.
Om du vil laste det opp og transportere det du enn vil, ok.
Bare ikke fortell meg det, for jeg er ingen purk.
Han møtte nesten alle kriminelle,
og solgte sine tjenester til de som betalte.
En gang, da SL500 kom ut,
ba Cali-kartellet meg sende et halv dusin til dem.
De bestilte dem på samme måte som donuts.
Jeg fløy til Sveits.
Jeg kjøpte dem av en Mercedes-forhandler, lastet dem på et lasteskip
og fløy dem til Cali i Colombia.
De hadde SL 500 før noen andre. Jeg gjorde slikt.
Han var på marinaen. Han hadde alle båtene,
Juan kom inn, ikke med en bunke fem dollar-lapper,
men hundredollar-lapper.
Juan hadde penger på seg. Så ut som en gangster. Oppførte seg som en.
Folk så på ham som narkolanger.
Dette er latterlig.
Du bruker en halv million dollar på en båt,
og så bruker du den ikke profesjonelt.
Bare for moro skyld. Det er en morobåt.
Kritiserer folk deg for at du bruker
så mye penger på en båt for moros skyld?
Det kommer en kjøper. Han er rett rundt hjørnet.
Jeg forstår. Du skal prøvekjøre den for ham.
Naturligvis. Vi skal gi ham en fin, bra båt.
Han brukte sine kontakter i kokainhandelen
for å holde den eksotiske bilforretningen gående.
John Almeida virker som en mer seriøs fyr, og til dags dato
så vet jeg ikke hvordan han begynte å jobbe med Tarzan.
Ok, og så spurte han meg hvor mye 3 000 pund er,
jeg sa det var omtrent 1 500 kilo.
Sånn cirka.
Ok.
Det er mye reker.
Er det mye reker?
Det er mye reker.
Men herregud,
hvorfor skulle de trenge så mye?
De...
Ikke tenk på det, kompis.
Jo mer de selger, jo mer tjener vi.
Så hvem bryr seg?
MOSKVA
Ankerkvinnen sa at Sovjetunionen,
som fokus for internasjonal og geopolitisk realitet
ikke lenger eksisterer.
I 1991 kollapset Sovjetunionen.
Juan og Tarzan så sitt snitt til å tjene stort.
Vi gjentar, vår viktigste nyhet.
Sovjets president Mikhail Gorbatsjov har blitt fratatt makten.
Det var en tid da lov og orden ikke eksisterte.
Ingen visste hvem som hadde makten i Russland.
Jeg husker jeg kom til Moskva og tenkte:
"Herregud.
Er alt til salgs?
Absolutt alt?"
Det var som et restesalg.
Vi kom til Moskva for å kjøpe motorsykler.
Vi ville reise til en motorsykkelfabrikk omtrent 160 kilometer
øst for Moskva.
Jeg ville eie mitt eget fly i USA,
og ville bare leie et helikopter.
Jeg ringte flyplassen, og sa: "Unnskyld,
jeg heter Tarzan, vi vil leie helikopteret",
og damen sa: "Leie?"
Hun sa: "Vi leier ikke ut helikopteret."
Jeg sa: "Har dere helikoptre?"
Hun sa: "Ja, vi har 400."
Som stod stille, for da hadde ikke Russland engang til bensin.
Jeg sa: "400? Kan du leie et til oss?"
Hun sa: "Jeg ringer deg tilbake. Vi skal beregne."
De kalkulerte, ringte meg senere på dagen, og hun sa:
"Beklager, dere vil nok ikke leie det,
for det blir dyrt.
Det er et helikopter, MI-17, med tre piloter.
Frem og tilbake vil det koste dere 500 dollar.
Jeg sa: "Hvor mye?"
Hun sa: "500 dollar." Jeg sa: "Ja, det er dyrt,
men vi vil betale det."
Jeg fortalte Juan det: "De gir oss helikopteret for 500 dollar",
og han sa: "Da tar vi ti!
Vi flyr ti av dem. Vi reserverer det setet."
Juan er alltid... Man kjenner ham.
Etter et par drinker tror han at han er Tony Montana.
Endelig kom vi til et område vi visste var byen, og piloten sier:
"Hvor vil dere?" Vi ga ham adressen.
Han sier: "Vet ikke hvor det er."
Jeg spør piloten: "Hvordan finner vi ut hvor fabrikken er?"
Fyren sier: "Vi skal lande midt i byen,
og spørre folk hvor det er."
Folk løp for å se helikoptrene,
for det var første gang de hadde sett helikoptre.
De hadde aldri sett helikoptre.
De trodde nok at det var noen som kom fra månen.
Han parkerte helikopteret og nærmet seg
rett inn i... ungene måtte flytte seg.
Fyren lander monsteret der.
Og piloten hopper ut.
Jeg hopper etter, han ser en dame med handleposer,
og sier: "Unnskyld, hvor er denne fabrikken?"
Hun sier: "Gutt, du må fly denne veien."
Jeg sa: "Herregud, jeg elsker dette stedet!"
Så kom politimannen.
Han kommer på motorsykkelen med en liten pinne,
den hvite og sorte pinnen.
Han hadde ikke noe annet. Han hadde fløyte.
Han hadde en pinne og en fløyte.
Han så på oss som vi var romvesen, og sa: "Hvem er dere?"
Jeg sa: "Vi er fra Moskva." Da var det gjort.
"Fra Moskva." Det var passordet.
Han sa: "Ok, hva vil du jeg skal gjøre?"
Jeg sa: "Jeg vil du skal bli,
og passe på helikopteret."
Vi kjøper 250 000 motorsykler i navnet Izh.
Vi kjøpte motorsyklene for 200 dollar.
Det var ingenting.
Man kunne gjøre slikt i Russland da,
det var helt vanvittig.
Og vi hadde det gøy. Vi koste oss.
Vi fløy tilbake, og jeg og Juan og alle sammen
var så glade for alt.
Det var gøy.
Juan tjente 3 millioner dollar på å selge motorsyklene i Colombia.
Han betalte Tarzan gavmildt for hans hjelp.
Vi hadde en vill og gal livsstil.
Jeg fløy en Gulfstream II.
Noen ganger fløy vi til Zürich på middag.
Jeg og Juan fløy i helikopteret hans for å kjøpe biler i Orlando.
Vi fløy et helikopter for å kjøpe bil.
Vi landet i Orlando, kjøpte ti biler,
og han sa: "Gi meg fem Ferrarier, fem Maseratier, fem Lamborghinier."
Vi levde et godt liv.
Ting gikk så bra for Tarzan, at han faktisk åpnet
en restaurant i North Miami Beach som het Babushka.
Med restauranten og strippeklubben,
så kom brorparten av russerne som kom til Sør-Florida til ham.
En av russerne var en beryktet gangster ved navn Gregory "Grisha" Roizis.
Grisha Roizis...
Ja.
Du vil vite om Grisha Roizis?
Jeg blir alltid nervøs når du nevner ham.
En god historie om forråding av en venn.
Grisha Roizis er den verste slags bølle
i russisk gangstervirksomhet.
Han kunne drepe deg med nevene, og han fortalte meg hvordan.
Jeg vet ikke hvor mange han drepte,
men det er mer enn én.
Jeg var glad i ham.
Fyren var som min storebror, min far.
Han kjente meg fra jeg var barn.
Han var venn av mine foreldre.
Kallenavnet var Kannibal.
Han ble arrestert i New York en gang, og det han gjorde,
han var så sint at han ble arrestert,
og betjenten som arresterte ham satte håndjern på ham,
og Gregory bet av nesen hans.
Han bet av en del av nesa.
Etter det fikk han kallenavnet Kannibal.
Gregory "Grisha" Roizes er nå død.
Grisha Roizis ble en svær heroinselger.
FBI, Narko-avdelingen og New York tok ham til slutt,
og han ville nok sitte resten av livet i fengsel.
Så han slapp ut på kausjon, og rømte,
og gjennom INTERPOL-agenter og så videre
ble han funnet i Bulgaria, arrestert og kastet i fengsel.
Narkoavsnittet hørte om det,
og sendte en hyggelig, ung agent fra Wien i Østerrike,
for å treffe Grisha i fengsel, og Grisha hadde ingen tenner, for han sa
at da han ble arrestert, så sparket politiet alle tennene hans ut.
Agenten fra Wien sa:
"Vi vet du står i ledtog med store,
store heroinlangere, ikke bare i New York, men internasjonalt.
Og om du hjelper oss,
så får vi deg ut herfra."
Han sa: "Jeg gjør hva som helst for å komme vekk herfra."
Hele tiden gikk Tarzan i underskudd med Babushka.
Det var en morsom klubb, men den ga ikke avkastning.
Han kom hit på ferie.
Og han så mitt opplegg i Miami, og han likte det.
Tarzan sa: "Jeg trenger noen til å drive stedet,
men jeg er også blakk."
Jeg ville ikke ha ham som partner i restauranten,
men jeg trengte penger,
ekstra penger, og han kunne å drive restaurant.
Så Grisha kom til oss, og vi ga ham 70 000.
Han ga det til Tarzan, og Tarzan elsket ham da.
Grisha var hovedkelner og manager
og gikk rundt i smoking, og gikk rundt
med et kamera, tok bilder av alle, hadde det gøy på klubben.
Han hang bildene på veggen.
Men han ga også kopier av bildene til oss
og gikk gjennom bildene, og sa:
"Dette er Joe Blow. Han gjør dette.
Dette er John Doe, Han gjør dette, han er viktig i dette området."
Så en kveld, ved midnatt,
så gikk en gjeng fra narkoavsnittet og FBI inn,
og satte avlyttingsutstyr i båsene på Babushka for å få lyd.
Vi fikk masse materiale slik.
SVEITS BABUSHKA
God kveld. Velkommen til Barbizon Palace.
Å, 153, takk.
Hva heter gjesten?
Mr. Yester?
Jeg setter deg over. Ett øyeblikk.
-Tarzan? -Ja.
Står til?
Ok, jeg forstår det bare ikke.
Du forsvant. Jeg forstår det ikke.
Nei, fordi jeg var
to dager borte...
...og jeg kunne ikke engang ringe noen.
Avlyttingen avslørte Tarzans kontakt med en narkolanger
fra Cuba, Nelson "Tony" Yester.
Nelson Yester, som var på rømmen da
og bodde i Sør-Amerika,
flyttet fra sted til sted,
han var nærmeste ledd til Colombia,
og han sto Almeida nær, og Almeida sto Tarzan nær.
Nelson Yester, Magnum,
han ble tatt med 41 pass.
Han hadde 41 navn.
Han var kubansk etterretningsagent.
Han var pilot i Miami,
som fløy narkopengene.
Og han...
...er på rømmen fra USA i mange år.
I kveld, på Amerikas mest etterlyste.
AMERIKAS MEST ETTERLYSTE AMERIKA KJEMPER TILBAKE
SENDT 10. JULI I 1999
Marshals fikk nettopp dette bildet av Nelson Yester.
Etterforskere tror Yester har et britisk pass
under navnet Hector Santana.
Han snakker spansk, tysk og engelsk.
Har du sett Nelson Yester, ring 1-800-CRIME-TV.
NELSON YESTER, 40 år, 1,90 høy, 90 kg 1-800-CRIME-TV
Han er smart.
Om vi hadde noen foretak,
så var han hjernen bak dem.
Jeg jobbet på Nelson Yester-saken i ni år.
Jeg begynte i 1994.
Vi oppdaget at fyren var en internasjonal smugler.
Og at han spilte en stor rolle i kartellenes narkohandel.
Han hadde kontakter over hele verden.
Sør-Afrika, Russland, Amsterdam, Venezuela og Colombia.
Han var en viktig mann.
Han hadde kontakter over hele verden.
Han vet hvem han skal ringe.
Han vet hvordan man ter seg i den verdenen.
Tony var en stor langer for Medellin-kartellet.
Han jobbet direkte med Pablo Escobar.
Tony hadde et forhold til Pablo.
Og de jobbet sammen i mange år.
Pablo hadde et stort nettverk med langere.
Og Tony var i det nettverket.
Hvor farlig er han?
Han er beryktet
for å være veldig voldelig.
Han hanskes med kokainlangere.
Han hanskes med våpensmuglere.
Han er en veldig farlig mann.
Tony kan bli veldig...
...farlig, om han må.
Gjør man ham sint, tar han seg av deg, og han har ikke lett for å tilgi.
SAK: NELSON "TONY" YESTER 23. SEPTEMBER I 1992, KL. 10:47
Jeg liker ikke å drepe. Jeg vil bare ha pengene.
Men når noens tid har kommet, så er det bare slik.
Det er slik det fungerer.
Klokkeslett, 11:00.
Saksnummer G1940158.
Ut.
Han var på flukt fra FBI.
Han er ennå det. Han er på rømmen.
Ville det vært mulig å få ham til å snakke?
Nei. Jeg tror ikke det.
Vil Tony snakke med oss?
Tony vil nok ikke snakke med dere.
Tony snakker ikke, for Tony er en seriøs mann.
Han er veldig hemmelighetsfull.
Han er forsiktig.
Aldri. Det skjer ikke.
ET STED I AFRIKA
A055, Tonys intervju, første opptak. Stille, takk!
Bare så jeg forstår,
i maktbalansen i Medellin,
hvor befinner du deg?
NELSON "TONY" YESTER INTERNASJONAL RØMLING
Du er en nysgjerrig mann.
Bare la det ligge.
Vi snakker ikke om det.
For meg var det å være en svindler noe jeg ble født til.
Det tok meg ikke lang tid.
Takket være Jimmy Carter,
da han åpnet Mariel-båtheisen.
Jeg kom til USA i mai
i 1980.
Og vet dere hva?
I det jeg så Key West...
Da jeg kom ut fra båten...
Helsike. Jeg sa:
"Dette er paradis."
Man ser alle der,
de vakre bilene,
de vakre klærne.
Man kommer dit og ser på seg selv,
og tenker: "Helsike.
Hvordan kan jeg enklest mulig
bli som ham i Ferrarien?"
Jeg vil ikke ha den helvetes Chevetten.
Så jeg så på meg selv
som om jeg var i en film, og jeg likte ikke manuset.
Jeg ville bli regissøren av min egen film.
Mitt neste skritt var å gå til våpenbutikken
og kjøpe en magnum .357.
Innen et år hadde Tony tjent sin første million på kokainsalg.
Juan Almeida. Hvem er han? Hvordan møtte du ham?
Juan...
Han visste mer om biler enn noen i Miami.
Så han kan importere
svartebørsbiler fra Europa.
Han visste hvordan man fraktet Ferrarier og Lamborghinier fra Italia
før noen gjorde det i Miami.
Én dag ville jeg kjøpe en Ferrari,
og noen sa: "Gå dit."
EXOTI BILUTLEIE
Det var et stort lagerhus fullt av all slags biler.
Jeg gikk opp dit for å signere avtalen.
Juan satt der ved skrivebordet sitt.
Han viser meg all slags biler,
og sier: "Nei, den er solgt."
Jeg solgte den til ham og ham.
Han var en god selger.
Når man setter i gang motoren i dette rommet,
så ser man oljen og bensinen og alt, akkurat som i båten.
Ja.
Så gir man gass her på PC-en.
Det gir deg et avtrykk av hestekreftene og tråkkingen,
moment og temperatur, det er slik de tester en motor
før motoren blir sendt ut.
Vi gikk på kontoret. Vi snakket.
Jeg ble sittende der
og snakke bare tull i fire timer.
Jeg så fyren.
Jeg ville være hans venn.
I 1990 BLE YESTER TILTALT FOR KOKAINSMUGLING.
HAN RØMTE FRA USA OG BLE EN INTERNASJONAL RØMLING.
Jeg har vært på rømmen veldig lenge.
Jeg har vært på rømmen siden 1990.
Jeg er ennå på rømmen.
Hvor mange ulike identiteter hadde du?
Jeg kan ikke telle så langt.
Han kunne det å forsvinne.
Han pleide å reise masse,
og når man får nyss om noe,
så var han allerede tre steg foran deg.
Det var gøy for meg da jeg dro
ulovlig til Cuba, og jeg sendte et postkort
til de på U.S. Marshall-kontoret i Miami.
Jeg sa: "Hei, hvordan går det?
Jeg er på stranda og drikker en
helvetes mojito.
Jeg ser ikke dere her.
Når kommer dere for å ta meg?"
HILSENER FRA HAVANA CUBA
En dag er jeg på marinaen,
og jeg ser interessante karakterer
kjøre i en Lamborghini foran porten.
De ville ha to veldig unike, veldig spesialiserte racerbåter.
Og kravene var fart og avstand.
Og...
...de skulle nok brukes til å smugle masse kokain.
Jeg solgte dem, og fra da av bygde jeg båter for dem.
Det var en veldig skreddersydd jobb.
Jeg diskuterte muligheten for å sette turbiner i racerbåtene.
Det er som et fly på en båt. Det høres faktisk ut som,
når den nærmer seg ser man opp på himmelen for man tror
noe skal lande et sted, man skjønner ikke at det er båten.
Det gjorde båtene dyrere,
to millioner dollar per stykk, og det var hårreisende.
Helt hårreisende, den gangen.
Da jeg hadde solgt turbinene til dem,
så hadde jeg noen brosjyrer på bordet
om helikoptre som jeg hadde forhandlet om turbiner for,
og de spurte om helikoptrene.
Det begynte...
...veien for å skaffe spesialiserte helikoptre til Colombia.
I Cali...
...siden de visste at...
Jeg kjente alle de involverte,
de sa: "Bare hold et øye med det.
Sørg for at ingen går over streken."
Tony ba Juan presentere ham for Tarzan.
De fløy til Venezuela for å møtes personlig.
To dager senere dro han dit for å
ha et møte med meg i Caracas.
Så jeg venter på Juan på Caracas Hilton.
Der kommer Juan,
han går mot meg.
Da de kom dit, sa Juan: "Hei,
gi meg en klem", og slikt.
Han så meg: "Her er han."
Dette er Tarzan.
Jeg sa: "Faen." Jeg ser på fyren.
Han så ut som en russisk bjørn.
Stor!
Jeg sier at han betyr trøbbel.
Men jeg må si,
to minutter senere, så elsket jeg det trøbbelet.
Jeg kan ikke si det,
tretti minutter senere lo jeg masse.
En time senere ville jeg ikke han skulle dra fra Caracas.
Jeg ville han skulle bli hos meg.
Jeg elsket ham umiddelbart.
Han så ut som en filmstjerne.
Jeg hatet å ta ham med steder,
for alle jentene så på ham.
Fra da av hadde vi det
veldig gøy, hver gang vi møttes.
Jeg husker en historie fra da vi var i St. Petersburg,
og vi leide en prostituert,
og han forelsket seg i henne.
Han kjøpte en veldig dyr parfyme til henne.
Da han dro, kom jenta til meg
og sa hun likte meg mer enn ham.
Jeg var veldig glad for at han ikke hørte det,
men som en venn, fortalte jeg ham det:
"Jeg dater din prostituerte."
Det første han sa: "Du skylder meg en parfyme."
Han mente det alvorlig.
Juan og Tarzan fikk klarsignal fra Tony.
De fløy til Moskva for helikopterhandelen.
MOSKVA
Helikoptrene kaltes Kamov Ka-32s.
Kamov er et veldig unikt helikopter.
Det har to rotorer.
Det bærer en stor betaling.
64 000 LITER TANK 5000 KILO
Tenk deg å hente en container og frakte den 320 eller 480 kilometer.
Den kan ta 5 000 kilo kokain på en krok.
MAKSLAST 11 000 PUND 5 000 KILO
Disse helikoptrene kunne gjøre det.
Så vi avtalte å kjøpe to slike
for Colombia, og jeg sa at jeg kunne kjøpe helikoptrene
for én million dollar.
De sa: "Om du kan kjøpe dem for én million,
så gir vi deg en og en halv."
Så valget var enkelt.
Vi kom til Moskva,
og jeg sa: "Vi vil kjøpe helikoptre",
og jeg sa: "Hvor mange har dere?"
De sa: "Vi har 600 helikoptre.
Bare ta det du vil ha."
Så jeg får prutet ned prisen fra én million
til 650 000.
Det samme helikopteret i USA
ville kostet nesten ti millioner dollar.
Man får nyeste teknologi,
helikoptre til en brøkdel av prisen.
Jeg valgte...
...en Anotonov 124.
Den er større enn en 747 og en C-5 Galaxy.
Det er et militærfly.
Greia er enorm.
Jeg kjøpte flyet for 250 000.
Jeg forstår at i dag kan man ikke få det for under en million dollar.
Inne i klokkeåpningen satte jeg helikoptre.
Sammen med motorsyklene og alt det andre.
Juan fløy for å forhandle med Cali-kartellet.
Tarzan ble igjen for å passe på helikoptrene.
Så Antonov 124 forlater Moskva
fra en militær flyplass lastet med helikoptre og reservedeler.
Og da flyet ruller bort fra oljegrusen,
og er på vei ned rullebanen,
så snør det, det er snøstorm.
Og plutselig
dukker noen karer opp med ladde maskingevær,
og de sikter på flyet,
og de lar ikke flyet ta av.
Våpnene sikter på flyet, og de sier:
"Dere skal ingen steder."
Disse karene er
fra mafiaen.
"Vent. Hva gjør helikoptrene i flyet?
De fraktes ut av landet uten vår tillatelse.
Nei! Ikke tale om."
Da så jeg to svære fyrer,
som svære monstre.
Med slike nakker?
Med gullkjeder her og der?
Enorme.
De er lederne
for gjengen som skal få pengene fra oss,
for helikoptrene vi tok uten deres tillatelse.
De er bevæpnede galninger.
De hørte at noen helikoptre dro,
og at ingen fikk betalt, hva faen?
Vi lar dem ikke gjøre det.
Så de holder igjen flyet.
Jeg ser fem, seks jeeper der,
og fyrene kommer ut av jeepen.
Hver jeep har fem, seks karer.
Og alle har maskingevær.
Kalashnikov, med våpenet, med knotten.
Og de var tøffe, høylytte, de ropte:
"Dere skal betale."
Jeg sier: "Hva faen?"
De kom for å krige.
Han sier: "Vi vil ha penger."
Jeg sa: "Jeg gir dere ikke penger.
Men jeg kan gi dere kokain."
Det kom bare ut. Jeg lekte en lek.
Jeg hadde ikke tilgang på kokain.
Jeg hadde ingenting, men jeg måtte si noe.
Han sa: "Hva? Kan du skaffe kokain?"
Jeg sa: "Ja."
Jeg sa: "Vet du hvem Pablo Escobar er?"
De sier: "Ikke si du kjenner Pablo Escobar?"
Jeg sa: "Pablo Escobar? Jeg jobber med ham.
Han er min partner. Jeg skal ringe nå,
og Pablo... Jeg kan ringe ham, så dere kan snakke med Pablo."
Jeg er i Cali i Colombia og venter på flyet,
og så ringer Tarzan.
Tarzan sier: "Pablo,
vi må snakke."
Jeg sa: "Pablo, du må komme til Russland.
Vi har et lite problem, og vi må løse det.
Kom til Russland, helst i morgen.
Ellers er jeg død.
Jeg sier: "Ok.
Hva betyr egentlig det?"
Jeg ville ikke blande meg
så mye.
For
de helikoptrene var etterlyste.
Alle ville
lete etter dem her.
KGB... CIA...
Jeg ville ikke være der.
Så jeg var i de sveitsiske alpene,
på en herregård.
Jeg var naiv, dum... Si hva du vil,
men jeg tok et fly,
som om jeg var Pablo,
og jeg kom til Moskva Sheremetyevo lufthavn.
Bøllene henter meg i en Lamborghini-jeep
som om jeg var Pablo Escobar.
Juan lignet på Pablo.
Om man ser på et bilde av Pablo,
og så et av Juan,
så er de som tvillingbrødre.
De kjørte ned hovedveien, når man forlater flyplassen,
i 160 kilometer i timen. Ingen lover, ingen orden, ingenting.
De hadde faktisk våpen.
De imponerte meg faktisk.
Da vi kom dit, gikk vi inn i en bygning
og inn på kontorene deres, og da vi kom opp var det ett stort møterom,
et langbord og 14, 16 stoler.
Og det var ti karer der.
Og Tarzan satt i hjørnet. Han lignet ikke min Tarzan.
Luften var gått ut av ham.
Da han kom bort for å gi meg en klem, hvisker han i øret mitt: "Pablo,
vær tøff. Vær slem."
Jeg tenkte: "Dette er ikke tull. Herregud.
Hva skal jeg gjøre her?"
Jeg presenterer meg slik Pablo Escobar ville presentert seg.
Helvete.
Ikke snakk, og gjør du det, snakk som om du er narkolanger.
Vi setter oss og snakker om dette.
"Pablo, hør her.
Vi vet at helikoptrene er dine.
Og vi vet
at du trenger helikoptrene for å frakte leveransene dine
og alle... Flott.
Vi vil bare du skal vite at vi ikke kidnapper.
Vi holder dem ikke mot sin vilje.
Vi vil samarbeide med deg.
Vi vil være dine representanter i Russland."
Ok. "Vi vil håndtere kokainhandelen din i Russland."
Jeg sa: "Hva er kapasiteten deres?"
Han sier: "Vi kan ta 50 kilo."
Han sier: "Du tuller."
Jeg ser på dem og sier: "Tuller du med meg?
Fikk du meg til å komme til Moskva for å snakke om 50 kilo kokain?
Seriøst?"
Jeg sier: "Kom igjen.
Det tar meg like lang tid å pakke 50
som å pakke 2500 eller 5000.
50 er latterlig. Ikke si at dere dro meg hit for det.
Ikke si at jeg kom til Russland for å snakke om 50 kilo."
Juan sier: "Dere er idioter,
gale, eller så har dere store baller."
"Dette kan vi gjøre. Skaff meg et sikkert sted.
Jeg tar med noen colombianere.
Vi har dem i huset.
Man får det man trenger. Og betaler man, så får man.
Man må ikke bestille så mye, men man må selge det.
Jeg kan ikke oppbevare det lenge."
De så på hverandre, og sa:
"Khorosho! Khorosho! God idé.
Bra! Vi kan gjøre det.
Na Zdrovie! Pablo Escobar er her!"
Jeg tar tak i fyren, han reiste seg og klemte meg,
og så hadde vi en avtale.
Jeg leverte helikoptrene i Cali
i Colombia i april i 1994.
Jeg husker jeg var der da flyet ankom,
og parkerte det på oljegrusen, og senket det med hydraulikk,
og hele fronten ble senket ned slik,
og så åpnet hele nesepartiet seg på vakkert vis.
De landet i Cali...
...og det var det folk snakket om,
ikke bare i byen, men i hele
Colombia.
Det var perfekt. Alt var perfekt.
Da de fyrene så
at vi klarte å få de faens helikoptrene ut av Russland,
sier de: "De kan ta hva som helst."
Når vi overholdt en slik avtale,
så gjorde vi oss bemerket.
Dører åpnet seg. Ting skjedde,
og vi ble fanget i det.
Jeg ble velstående, rik, kjent.
Jeg kunne gjøre hva som helst.
Jeg ville ha en yacht, og fikk en.
Jeg ville ha en Ferrari, fikk en.
Jeg ville ha en Mercedes, og fikk en.
Jeg ville ha jenter, og fikk dem.
Jeg kjøpte en limousin.
Jeg fikk sjåføren til å kjøre datteren min til barnehagen.
Det føltes godt å leve slik.
Som om ingen kunne røre meg.
Jeg sa: "Du tiltrekker mye oppmerksomhet hit.
Jeg sa: "Du kjører Mercedes,
du har en limousin som henter din datter."
Jeg kjører en Honda Accord, for jeg ble opplært
av gamlegutta i New York.
Man oppfører seg ikke slik.
Man går rundt med en skinnjakke til 2 000 dollar, en Versace.
Man må se vanlig ut. Dette er...
Vi tjener penger ved å gjøre ulovlige ting.
Det var mange rykter og anklager
om hva han egentlig drev med,
så vi fikk inn noen på innsiden til å se hva han egentlig drev med.
Han var spesial-narkoagent i Washington, DC,
som vokste opp i Brighton Beach,
der både Grisha Roizis og Tarzan vokste opp.
Han het Alex Yasevich.
Spesialagent Alex Yasevich ble sendt for å felle Tarzan.
Identiteten hans er hemmelig siden han
ennå etterforsker den russiske mafiaen.
Da jeg vokste opp i Brighton Beach,
så kjente jeg Grisha Roizis godt.
Men jeg var aldri venner med Ludwig Fainberg.
ALEX YASEVICH SPESIAL-NARKOAGENT
Jeg har sett ham i nabolaget.
Han så meg i nabolaget, som jeg senere fant ut.
Både Alex og Tarzan tenkte likt, snakket likt.
De hadde samme etniske verdier og etniske bakgrunner.
Det var perfekt.
Alex og jeg satte oss ned med Grisha før første møte.
Grisha sa: "Jeg kjente deg som barn."
Roizis sa: "Tarzan, husker du? Dette er Alex.
Husker du ham fra Brighton Beach?
Husker du da han var ung?"
Roizis presenterte meg for Tarzan som: "En pålitelig mann fra New York."
Da fant vi ut at vi kjente hverandre fra vårt gamle nabolag,
vi traff hverandre da. Det hjalp masse.
For meg var det irrelevant
om jeg kjente ham godt, lenge, eller ikke lenge,
for han var venn med Gregory, og Gregory var som familie for meg.
På russisk sier vi: "Din venn er min venn."
Så vi bør automatisk bli venner.
Først var det mer: "La oss bli kjent.
Så sier jeg hva jeg kan gjøre, hva jeg trenger."
Så møttes vi på Babushka og Porky's, fram og tilbake.
Til vi en gang gikk utenfor Babushka, det var da avgjørelsen ble tatt:
"Jeg sier hvem jeg egentlig er."
"La meg si hva jeg gjør. Jeg driver med heroin- og våpensmugling.
Men jeg vil utvide forretningene til kokain.
Det er derfor jeg er i Florida."
"Ok." Han sier: "La meg se hva jeg får til."
17. MARS I 1995, MIAMI FONTAINEBLEU HOTELL
Ikke si at de har nintendo her!
Er du litt sulten? Bør vi spise?
Bare forsyn deg.
Yasevich inviterte meg til hotellet.
Jeg tror det var Fontainebleau.
Han sa: "Tarzan,
hvorfor sitter du i denne stolen? Sett deg i denne."
Jeg sa: "Hvorfor vil du jeg skal bytte plass?
Hvorfor er det ikke komfortabelt for deg å se meg slik?"
Alex kunne ikke vært i en mer prekær,
farlig situasjon.
For Tarzan satt der i en lenestol med føttene i kors,
og han hadde en .38 Spesial i ankelhylsteret som siktet på meg.
Han er øverstkommanderende i den vestlige avdelingen.
Han sier:
"La oss tjene litt penger."
Kameraet ble skjult som en innretning på hotellrommet.
Det var en radio som var koblet til veggen,
og jeg var sikker på at det var et kamera.
Han så rett på den, pekte på den og sa:
"Det er et kamera i denne."
For jeg og Juan,
vi lekte spionleker.
I sentrum i Miami var det en spionbutikk.
Og jeg så dette kameraet i spionbutikken.
Han sa: "Nei, det kan ikke være et kamera."
Jeg sa: "Alex, jeg lover, det er et kamera."
Han hadde så klart helt rett.
Det var et kamera. Jeg hadde rett.
Jeg sa: "Du snakker tull. Om du tror det er et kamera der,
så gå og demonter det.
Ikke fornærm meg."
Han så på den, tenkte på det.
Så sa han: "Jeg tar vel feil."
Stresset forkortet livet mitt med fem år.
Etter møtet møttes vi som vanlig, og jeg krøp inn i bilen hans
og vi snakket om det,
og så sa han: "Du kommer ikke til å tro dette."
Han sa: "De skal kjøpe en russisk ubåt
og selge den til de colombianske smuglerne så de kan frakte narkotika
til USA."
Det imponerte ham.
På hotellmøtet fant Yasevich ut hvem Tarzan
samarbeidet med om ubåthandelen.
Nelson Yester.
Han var den som styrte pengene som finansierte avtalen.
Jeg ble kontaktet et sted der nede
av veldig viktige folk.
De sa: "Dette er avtalen...
Vi vil ha ubåten."
Og...
Jeg sier: "Vi kan få tak i den."
Jeg sier: "Men hva skal dere med den?
For om vi skal bruke den,
må det være en stor jobb."
Han sier: "Jeg tror 40 tonn er nok."
Da han sa det,
sa jeg: "Faen."
Om jeg får tak i det kokainet,
vil jeg ha den største beholdningen
av kokain i verden.
Han sa:
"Hvor mye tror du den vil koste?"
Så...
Da tenkte jeg på Juan.
Juan, for lenge siden...
Han sa: "Tony,
hver gang du møter toskene,
start høyt.
Du kan alltids redusere det, start høyt."
Jeg sier: "Jeg tror at med femti,
så får vi førsteklasses utstyr."
"Femti hva da?"
Jeg sa: "Femti millioner."
Han sier: "Er du gal?"
Jeg sier: "Men du beregner ikke tallene?
Vil du ta førti faens tonn?
Vet du hvor mye førti tonn er?
Du snakker om ett tusen...
...dollar per kilo?
Man får 40 millioner på første tur, så har man tjent det inn igjen."
Han sier: "Nei. Det er bra."
Hvilken pris endte dere opp med?
Hva kan jeg si?
Tarzan gir deg sikkert et tall.
Juan gir deg sikkert et tall.
Men det er bare jeg som vet.
For de visste det aldri.
De kjente ikke denne typen folk.
De er hyggelige karer.
Tarzan og Juan er hyggelige karer.
Om de møter en av de karene,
så bør de ha med masse toalettpapir.
Jeg gjorde en avtale med dem.
De sa: "Tony,
mijo,
vær ærlig med oss."
Jeg sa: "Jeg tror vi kan få den for 30 millioner dollar,
pluss 5 millioner for utgifter."
Vi ble enige om 35 millioner dollar.
Tony møtte Juan og Tarzan for å diskutere ubåtavtalen.
Jeg sa jeg lette etter en faens ubåt.
Da jeg sa det, sa de:
"En ubåt?"
Jeg sa: "Ja."
Helvetes Tarzan, han reiste seg og sa:
"Mener du en russisk ubåt?"
Jeg sa: "Ja, jeg vil ha en av de svære."
Han sa: "Skal bli, mann!
Skal bli. Vi fikser det."
En venn av meg bodde i St. Petersburg.
Han var administrerende direktør for en fabrikk.
Jeg sa: "Misha,
si meg noe. Jeg vet det er et merkelig spørsmål.
Er det mulig å kjøpe en militær ubåt?"
Han ringte meg etter to dager,
og sa: "Svaret er ja."
MIAMI SVEITS
Jeg snakket med admiralen i går.
Å?
Han sa han kom helt til topps.
Å?
Vi får så mange vi vil, hvilken vi enn vil ha.
Å?
Ja.
Helvete, det er veldig gode nyheter.
Det er slike nyheter jeg liker å få.
Jeg ringte Juan umiddelbart.
Jeg sa: "Juan, vi får tak i en ubåt.
Forbered deg på trøbbel.
Vi skal til Russland."
Tarzan...
...fortalte meg at vi skulle ha
et veldig viktig møte den ettermiddagen.
Vi møtte kapteinen av ubåten.
Han tok med et par sjøforsvarsadmiraler.
Da jeg dro dit og møtte dem,
så var det så mange stjerner der.
At jeg trodde jeg så opp på himmelen.
Vi snakket på en restaurant,
og alle sa: "Ikke noe problem. Dere får en ubåt."
Etter et ukjent antall
flasker vodka,
så går vi i badstuen.
Dere kjenner Tarzan...
Han er den første til å ta av klærne,
og man ser den store magen overalt.
Alle tar av klærne...
Han kommer til meg.
Han sier: "Tony, la meg forklare deg noe
om Russland,
for du vet ingenting om Russland."
Jeg sa: "Ok, forklar det til meg."
Han sier: "Ser du disse karene?
Når du vil fortelle noen
i denne kulturen
at du stoler på dem,
må man gå i badstuen
med dem.
Vet du hva det betyr?
Hva betyr det?
Du har sett mitt sanne jeg.
Jeg har ingenting å skjule for deg.
Så gjør meg en tjeneste,
gå inn dit og kle deg naken."
Jeg sa: "Gutt."
"Hør her... Tarzan...
"Jeg forstår alt det,
men det er noe du må forstå.
Jeg er fra Cuba.
Jeg har aldri sett en helsikes badstue på Cuba.
Og du vil jeg skal komme til Moskva
og kle meg naken med disse karene?"
Jeg sa: "Kommer ikke på tale."
Han sa: "Kompis!
Hele avtalen vil kanselleres
om du ikke går inn i den badstuen."
Jeg sa: "Hør her, Tarzan,
gå inn dit.
La meg tenke litt på det, og...
...så kommer jeg om litt."
Han gikk inn og begynte å snakke med dem,
og så videre.
Han kommer ut...
Han sier: "Vet du hva som skjedde?
Du vil ikke tro det.
De tilbød meg en helsikes atombombe!
Kan du selge atombomber?"
Jeg sa: "Dra til helvete!"
Jeg sa: "Du er gal!"
Jeg sa: "Bare prøv og behold
roen litt.
Vi er på jakt etter en ubåt!
Vi vil ikke ha noen bomber!"
Han snudde seg og sa:
"Tenk på det!"
Så gikk han inn i badstuen igjen.
Jeg ville bare stikke derfra.
Jeg sa: "Helvete, mann!"
Hva faen har jeg rotet meg borti?
Jeg sa: "Jeg vil bli henrettet i den elektriske stol
på grunn av dette."
Han ringte meg og ringte meg.
Til slutt gikk jeg inn dit og kledde meg naken,
og sluttet meg til karene i
badstuen, og ble der en stund.
Det var galskap.
Tony sa: "Hør her,
vi vil bare få penger til å finansiere denne avtalen
om vi kommer oss på en ubåt."
Alle land som har tilgang på ubåter
har svært godt bevoktede ubåtbaser.
Uten tillatelse, så kommer man ikke inn på basene,
selv om man er med i hæren i det landet.
Så de sa: "Dere er velkomne.
Vi går ombord i ubåten."
Jeg følte meg som James Bond.
Jeg kommer dit,
og går ombord i
en russisk ubåt,
og tenker at vi skal kjøpe dette.
Jeg kunne ikke tro det.
Han kunne ikke tro at vi var ombord i ubåten på en hemmelig base.
De gir oss omvisning
overalt.
De viser oss våpensystemene.
De viser oss
den elektroniske avskrekkingen.
De viser oss kommunikasjonsavdelingen.
Da jeg gikk ut av ubåten,
sa Tony: "Tarzan, vi må ta et bilde."
Jeg sa: "Et bilde av hva, Tony?"
Han sa: "Av ubåten."
Jeg hadde et kamera,
og jeg ga det til Tarzan.
Jeg sa: "Tarzan, ta bare et par bilder."
Jeg sa: "Tony, du er gal. De vil drepe oss."
Tony sa: "Jeg bryr meg ikke. Ta bildet du.
Vi får ikke pengene. Vi trenger bevis."
Jeg måtte ha bildet
for å overbevise karene i Cali
om at jeg hadde vært der.
At det ikke var lastet ned
fra internett eller noe slikt.
Jeg gikk til kapteinen, og sa: "Unnskyld meg, kaptein,
men jeg vil stille deg nok et dumt spørsmål.
Kan jeg ta et bilde?"
Kapteinen sa: "Spørsmålet er dumt. Svaret er nei."
"Du kan ikke. Det er en militærbase. Man kan ikke ta bilder her."
Jeg sa: "Vi trenger det."
Jeg sa: "Og om du får 200 dollar?"
To hundre dollar var mye.
Mye. De tjente nok rundt 20-30 dollar i måneden.
Og jeg tilbød ham 200 der på en brygge.
Hva tror du? Fyren sier ja.
Jeg tok bildet av Tony foran ubåten.
Da jeg tok bildet av ubåtkapteinen,
så tok noen et bilde av meg med ubåtkapteinen.
Det var som om vi kjøpte en bruktbil,
men vi kjøpte en ubåt.
Alt gikk strøkent, vakkert.
Oppdraget er utført. Flott.
Så disse tre individene,
en med israelsk pass, en med cubansk
og et venezuelansk pass.
De gikk inn på basen, og ikke bare det,
de ble gitt en omvisning på basen.
Dette er narkosmuglere, kriminelle,
som får tilgang på en ubåtbase
for å se på og handle en båt på den russiske basen.
Det er uhørt.
Da Tarzan kommer tilbake fra våre turer til Russland,
så tar han og Tony bilder,
som turister som tar bilder av alt.
De kom tilbake... Tarzan kom tilbake med kameraet,
og Tarzan legger disse bildene på skrivebordet.
Jeg ser på dem, og det var sjokkerende.
Tarzan visste ikke at hans venn Yasevich, agent Yasevich,
forsynte seg av bildene.
Det var da vi kontaktet USAs sjøforsvar,
og møtte noen av deres eksperter.
Vi hadde Forsvarsdepartementet her. Nato.
Vi viste dem bildene, og spurte: "Kan dere fortelle oss
om disse bildene ble tatt på den russiske ubåtbasen?"
De sa: "Ja, det ble de."
NATO var bekymret for
at selv om det var en bråkete,
gammeldags dieselubåt,
så kan alle dieselubåter kjøre på strøm,
for dieselmotorene lader opp batteriene for de elektriske motorene.
Når den blir stille, og går under vann, så kan den forsvinne.
Det kan ikke være umulig, for Tarzan gjør det.
Han er gal nok til å prøve på noe sånt.
Jeg dro raskt ned dit,
tilbake til Colombia.
Jeg dro dit og snakket med karene.
Jeg viste dem bildene.
De sier: "Jøss!"
"Faen! Er det dette vi får?"
Jeg sier: "Ikke akkurat denne, men en lignende."
Jeg sa: "Hør her,
om vi mener alvor, så må dere trykke på avløseren.
Ingen flere forsinkelser.
De vil ha pengene.
De vil ha pengene nå.
Skal vi gjøre dette,
må vi få ubåten raskt ut derfra."
I Miami avhørte narkoetaten Juan i et forsøk på å finne Tony.
Inspektør Joe McMahon og jeg
dro til Almeidas hjem i Doral,
og da jeg kom dit, åpnet hushjelpen døren,
og vi sa at vi ønsket å snakke med Mr. Almeida.
De gjøv løs på meg.
Michael McShane, en US Marshal.
Han var en drittsekk.
De slo inn døren hjemme hos meg
mens min familie var der, med mine barn,
og de skremte vettet av dem.
Hovedtemaet under avhøret
var hans forbindelse til Nelson Yester, Tony Yester.
Vi ville vite hva han visste om ham,
men spesielt hvor vi kunne finne ham.
Vi visste aldri hvor Tony bodde.
En dag bodde han i Panama, den neste i Ecuador,
en dag var det Peru, man visste aldri hvor Tony var.
Vi gjorde vårt ytterste for å lure ham til å komme til USA.
Jeg nevner for Tarzan at jeg kan ha tilgang på klone-telefoner. Han ønsket en.
Klonetelefonene ville kunne ringt noen utenlandssamtaler.
Han sa: "Jeg vil ha en."
Vi gikk til Secret Service, og de ga oss en klonetelefon,
som FBI avlyttet.
Så når han ringte noen utenlands, eller andre steder,
så brukte han den masse. Regningene var høye.
Vi tok opp alle samtalene.
Alex sa i et møte med Tarzan:
"Jeg har en gave til deg", og han ga ham en mobil.
De sa: "Her er en mobil. Den kan gjøre utenlandssamtaler.
Gratis."
Han tar den. Den er avlyttet.
Vi hadde masse avlyttingsutstyr på FBIs hovedkvarter i Miami
med russiske oversettere.
Det var slik narkoavsnittet og FBI fikk
15 000 timer med avlyttingsmateriale.
Tro meg, 15 000 timer er mye.
MIAMI UKJENT STED
De vil samarbeide. De vil møtes.
De vil sette seg ned med oss.
De vil forhandle.
Men de spør: "Hvem er de?"
"Si hvem vi har med å gjøre?"
"Hvem skal kjøpe fra oss?"
"Kommer de fra gata?"
"Mener de alvor?"
"Vet vi at de har penger?"
Jeg forstår det.
Og så? Dette er en enorm avtale!
Du kommer ikke fra gata og kjøper en bil!
Nei.
-Det er ikke en bruktbil! -Nei...
Den forrige samtalen var et svar på en oppringning.
Den kom klokka 19:34.
Tiende februar i 1995.
Sak G1940158.
S/A Yasevich, over.
MIAMI UKJENT STED
Ser du?
-Ok, hør her... -Ja.
-Jeg er din venn uansett. -Jeg vet det, kompis.
Du kan ringe meg når som helst.
Jeg stiller alltid opp for deg.
Ikke vær redd. Jeg kommer ikke til å svikte deg,
jeg sa jo det?
-Jeg kommer ikke til å svikte deg. -Ok.
-Jeg ringer deg i dag kl. 10. -Ok, bror.
-Bare gjør noe, vær så snill. -Ok, min venn.
Ta vare på deg selv.
Ok, adjø.
Adjø, glad i deg.
Jeg og... Adjø.
Vi fokuserer på Tarzan, Tony og hele gjengen.
Jeg vet at tiden renner ut.
Jeg vet at Tarzan blir tatt.
Og jeg...
Vil nok...
Jeg vil nok også bli tatt.
Tarzan og Juan trodde ubåtavtalen falt i grus.
Juan og Tarzan...
...de får en briljant idé
om å ta pengene fra karene
og beholde dem selv.
Man må bare le.
Jeg tenkte: "Faen ta deg, for sent."
Siden det første møtet med kartellet, hadde Tony sine egne planer.
På alle de faens møtene.
Jeg er fremdeles...
Jeg ser på dem og sier: "Faen,
hvorfor styrer dere dette store kartellet
og tjener et par milliarder i året,
organiserer 80% av narkotikaen
som går derfra til USA,
90% av kokainen til Europa,
og så tror dere at dere klarer noe sånt?"
Jeg dro tilbake til Colombia
og dro til de karene.
Jeg sa: "Nå gjelder det.
Vi må gjøre dette.
Tiden er ute.
Denne tilhører oss.
Dere vet
at avtalen er gjort.
Vi må bare betale.
Så er vi i gang."
De sier: "Så klart,
hvor vil dere ha pengene?"
Jeg sier: "Nei,
jeg vil ikke ha hele betalingen.
Jeg trenger 10 millioner nå,
og gjør det klart, for vi skal betale dem
i tre trinn."
Jeg sier: "Det er det jeg trenger."
Jeg trenger ti nå.
Og jeg trenger ti...
...innen to uker.
Og enda ti to uker etter det."
De sier: "Greit.
Det er greit."
Når de sier det: "Det er greit",
sier jeg: "Faen!
Vi har 10 millioner!"
Jeg klarte ikke holde maska.
Jeg så for meg
at jeg telte pengene.
Jeg kunne ikke vente til jeg kom meg til Europa
og få hendene i den
haugen med kontanter.
Tony fløy til Frankrike og hentet to sekker fylt med kartell-penger.
I stedet for å dra til Russland for å kjøpe en ubåt,
stjal han pengene og rømte.
Jeg husket ikke Juan... Tarzan...
...ubåter...
Jeg tok de ti millionene, og jeg har
en venn i Amsterdam...
Og jeg ba om å få låne
leiligheten hans.
Jeg legger de ti millionene i garasjen hans.
Jeg tok
ti tusen.
Jeg la dem der på
benken.
Da han kom, hadde han 10 000 der.
Han kom og sa: "Hva er det?"
Jeg sa til ham: "Hør her,
jeg vil du skal
ta med jenta di,
og reise bort i et par dager.
Jeg forteller ikke hvorfor.
Jeg må bare låne huset ditt
i et par dager."
Han sa: "Ja, for faen!
Jeg drar til Spania!
Når må vi dra?"
Jeg sa: "Nå!
Bare hent sakene deres,
ta med passet,
dra herfra, og sørg for
at du er den eneste
som vet
at jeg er her.
Ikke vis deg her
på to uker.
Ta de ti tusen.
Når du kommer tilbake,
om alt går bra,
så vil du ha 10 000 til
på den benken."
Det skal jeg si.
Fyren pakket kofferten
på ett sekund,
og så var han borte.
Jeg koblet fra telefonen.
Jeg satte meg og tok en drink.
Jeg hadde 9 990 000 dollar.
Og når man har ti millioner,
så er det første man innser
at det ser ut som ti millioner.
Det er helvetes mye papir.
Jeg sier: "Takk, Cali-kartellet.
Dette ser utmerket ut."
Den neste uken fikk Juan en telefon fra Cali-kartellet.
Jeg var i Miami og drev
min eksotiske bilutleie,
og telefonen ringte.
Cali-kartellet.
"Hvor er du?
Vi vil møte deg.
Kan du treffe oss i kveld?" "Ok."
De kom til byen,
og så sier de plutselig:
"Vi går og tar en drink.
La oss snakke."
Vi gikk ut og festet den kvelden, drakk den beste vinen, spriten.
Vi hadde kvinner. Vi hadde alt. Det var flott.
Neste dag våknet vi klokken 16:00.
de ringte meg: "Kan vi møtes?" "Ok."
De gjorde det riktige, for vi hadde det gøy.
Vi delte et måltid, vi festet sammen.
De sa: "Juan, vi må få vite noe. Vi trenger din hjelp."
"Ok." "Du vet din venn, Tony?
Han er vekk. Han har rømt.
Han er ikke her, men vi vet hvor han er.
Vi trenger din hjelp."
Jeg sa: "Å? Hva mener dere?"
Han sier: "Du kan først si hvor familien hans bor.
Hvor bor hans kone og unger?"
"Hva er det dere snakker om?"
De sier: "Hvor bor hans kone og barn her i Miami?
Vi vet at du vet det."
"Hvorfor er dere her?" "Han er ikke her lengre. Han er borte.
Og han tok pengene våre."
"Hva?" "Ja. Masse penger."
Jeg sier: "Nå tuller dere vel."
"Du må gjøre dette for oss."
"Ok."
Jeg hadde en hvit Rolls-Royce da. Jeg hopper inn i Rollsen.
Jeg kjørte dem
til rett foran huset,
de så på huset, og skrev ned numrene.
De skrev ned numrene.
Han sier: "Ok, vi kan dra."
Han sa til meg: "Her er avtalen,
snakk med ham.
Be ham se fornuft.
Si at vi følger med ham.
Han skal ingen steder."
Juan fikk tak i ham.
Han sa: "Tony, vi må snakke med deg.
Situasjonen er ganske prekær."
Juan sier:
"Tony! For helvete, mann!
Jeg har vært bekymret for deg!"
Jeg sa: "Hvorfor er du bekymret?"
Han sa: "Hvor i helvete er du?"
Jeg sa: "Hva er problemet?"
Jeg sa: "Kompis, du er i store vanskeligheter."
Han sier: "Torpedoer leter etter deg.
De er besatte etter å finne deg."
Vi trodde de ville drepe Tony.
Vi var sikre på det.
For det var det de sa til Juan.
De mener alvor.
De gjør forretninger annerledes.
De har forklart det, og det fungerer veldig enkelt.
Om man lurer dem,
så må de gjøre det de må,
for å gjøre seg fortjent til respekten
de trenger i sin bransje.
Om det kommer ut at man har lurt dem, og man kommer levende fra det,
så respekterer ingen dem.
Jeg sa: "Hvorfor vil de drepe meg?"
Han sier: "Kompis,
det eneste jeg kan si,
er at de vil drepe deg,
og du bør rømme.
Jeg vet ikke hva faen det er som foregår.
Det eneste jeg kan si, er at
de leter etter deg overalt.
Dra til Australia. Dra til...
Bare forsvinn, bror."
Bare forsvinn.
-Hallo? -Ja.
Hva skjedde?
De sier at de skal prøve
å få meg fengslet.
For å vise dem at de slår hardt ned på den russiske mafiaen.
Får jeg gi deg et råd?
Bli kvitt den faens telefonen du bruker.
Det er det siste problemet du trenger nå,
å gjøre det du gjør med den telefonen.
Skaff deg en normal telefon, og betal for den selv.
-Ok? -Ja.
Det er derfor jeg har unngått deg når du ringer meg,
for de etterforsker deg, for faen.
Men det gir dem ikke rett til å fengsle deg.
Nei.
God morgen, Miami. Sol, 25 grader og nok en vakker dag i den magiske byen.
En dag så våknet jeg,
det var en vanlig dag i Miami, solfylt.
Vakker.
Jeg vekket min datter.
Jeg badet henne.
Kledde henne vakkert.
Papa! Din datter?
Nei.
Far? Pappa?
Jeg tok som alltid mine to våpen med.
Satte henne i bilen, og kjørte rolig med musikk,
festet min datters bilbelte,
og holdt henne i hånden mens vi kjørte.
Men innerst inne følte jeg at noe var galt.
Jeg så meg til venstre, kjørte sakte,
koste meg, og følte at noe var i gjære.
Vi trodde Tarzan fant ut at han ble etterforsket.
Vi vet ikke hvordan. Kunne det være en tyster?
Så avgjørelsen ble tatt om å arrestere ham.
Vi fulgte ham for å levere hans datter i barnehagen.
Jeg leverte min datter på Aventura-skolen,
og da jeg kjører vekk fra barnehagen,
så ser jeg dem i bakspeilet. De kjørte sakte.
Jeg sa: "Herregud, nå skjer det."
Jeg kjørte sakte, jeg visste at noe kom til å skje.
Og så ser jeg...
Så stoppet vi ham.
De satte ham i bilen min.
Så sa jeg:
"Er jeg arrestert?"
Brent Eaton sa: "Nei. Du er ikke arrestert.
Nei, vi arresterer deg ikke."
Jeg sa: "Bra, da vil jeg ikke bli med dere."
Han sa: "Nei, du må bli med oss."
Jeg sa: "Men jeg vil ikke bli med."
De sa: "Du må bli med oss."
Jeg sa: "Hvorfor må jeg bli med dere om jeg ikke er arrestert?
Jeg vil ikke bli med dere.
Vil dere arrestere meg?"
"Vi arresterer deg ikke." Jeg sa: "Jeg vil ikke bli med."
"Nei, du må bli med oss." Jeg sa: "Ok."
Vi kjørte ham til narkoavsnitt-kontoret.
Jeg var i Moskva,
og sikret en avtale verdt 47 millioner for Helitaxi-selskapet,
og da jeg kom dit, reiste jeg med min advokat,
som er jødisk.
Som ville besøke synagogene
i St. Pete, de er vakre.
Så jeg ringte Tarzans bror,
og sa: "Gjør meg en tjeneste. Kan du ta med min advokat
for å besøke synagogene?
Og så får vi ordnet forretninger."
Han sier: "Hva snakker du om?
Vet du ikke hva som har skjedd?"
"Hva mener du?"
Han sier: "Min bror ble innkalt i går morges i Miami,
i forbindelse med en svær kokainsalg-sak.
Med ubåter."
SAK KNYTTER RUSSISK UBÅT TIL NARKOTIKA FRA COLOMBIA
"Hva snakker du om?" Han sier: "Jeg sier
at min bror har blitt arrestert,
og at det er vill jakt etter deg."
Brent Eaton sa til meg:
"Tarzan, du har store problemer."
Jeg sa ting som:
"Enten drar du hjem i dag,
ellers settes du i fengsel. Det er opp til deg."
Han sa: "Hva har jeg gjort?
Forklar hva jeg har gjort."
Jeg har ikke solgt noe. Jeg har ikke drept noen.
Jeg har ikke stjålet fra noen. Jeg har ikke gjort noe ulovlig...
POLITISTASJON
...som de kan arrestere meg for.
De arresterer deg ikke for å snakke om det.
Man må faktisk gjøre det man snakker om, og det gjorde han.
Han fløy til Russland. Han forhandlet om ubåten.
På tross av Juan og Tarzans advarsler,
så bestemte Tony seg for å gå etter de resterende 20 millionene.
Jeg sa: "Kanskje jeg er nervøs."
Kanskje de i Miami ikke forstår
hvordan dette fungerer.
Kanskje...
Jeg er på vei til Spania
for å se om de har tjue millioner til.
Så...
Jeg går ombord i flyet til Madrid.
Jeg dro dit, organiserte mine folk,
ringte fire eller fem folk.
"Ta med utstyret.
Gjør dere klare.
Vi skal kjempe."
Jeg må forsvare meg.
Jeg måtte forsikre meg om at
jeg ikke gikk glipp av
de neste ti millioner dollarene.
Så jeg dro til Madrid.
Jeg ringte fyren.
Jeg sa: "Hør her.
Jeg fløy til Barcelona.
Jeg tar lyntoget fra Barcelona
til Madrid."
"Jeg ringer deg så snart jeg ankommer
togstasjonen."
MADRID ATOCHA
Så vi var der
én time før toget
ankom fra Barcelona.
ANKOMSTER - BARCELONA SANTS
Så da toget kom fram,
så ringte jeg det nummeret.
Og noen svarer.
"Hei, står til?"
Jeg sier: "Bra, men hvor er du?
Vi ser deg ikke."
Og så står jeg der
på parkeringsplassen.
Omtrent
hundre meter unna
i en bil med to karer.
Jeg har en annen fyr der
foran terminalen.
Og jeg visste ikke hva jeg skulle si.
Så ser jeg
at det er en taxi der,
og en fyr sitter i forsetet.
Jeg sier: "Jeg er her i taxien.
Jeg står rett foran terminalen.
Du ser meg altså ikke
i den faens taxien?"
Jeg sier bare...
Så er det 10 av dem der umiddelbart.
De hopper
inn i taxien.
De tok sjåføren.
De tok fyren i forsetet.
De hopper inn i baksetet.
De følger med en annen bil.
Og kjører som...
De begynte å
foreta seg
et par framstøt.
Jeg blir der.
Vi bare forlater terminalen.
Og det var ingen tvil
om at de var der og ventet på meg.
Vi satte oss i bilen og dro.
Fem minutter senere,
så ringer de meg på mobilen.
Han sier: "Hva skjedde, amigo?"
Hvor er du?
Jeg sa: "Jeg er i den helsikes taxien.
Dere så meg ikke."
Han sa: "Nei, jeg så deg ikke.
Hvor er du?
Vi leter etter deg her."
Jeg sa: "Hør her.
Du gikk glipp av muligheten.
Jeg er allerede borte.
Vi ses senere.
Hils de karene fra meg.
Og si at jeg tok ti millioner fra dem.
Og be dem om
å dra til helvete."
Tony var på rømmen med ti millioner.
Juan og Tarzan var igjen i Miami og tok på seg skylden.
Det ble store overskrifter.
New York Times - Russisk ubåt knyttes til narkohandel
Vi var på forsiden av alle store aviser i verden.
Herald - 'Redfellas': strippeklubb var tilholdssted for russisk mafia
Fra Vanity Fair til Playboy, vi var i alle.
Vi var i alle.
DAILY NEWS HAN TYSTER - OG DE SENKES
Når man kommer i The New York Times,
når man er på America's Most Wanted, så har man problemer.
Etter 18 måneder i fengsel, vil Tarzan samarbeide med FBI mot Juan.
De hadde veldig smarte aktorer og agenter som visste hva de drev med.
De truet ham, de tok barnet hans,
og i siste sekund fikk de ham til å snu.
Noen ganger er man glad i folk.
Jeg sier at jeg kanskje gir Tarzan en bar.
1 BAR = 1 MILLION DOLLAR
Men etter jeg har brukt et par millioner,
så blir hans...
...andel, eller hva man enn vil kalle det,
redusert til 500 000.
Men etter han snudde,
så ville jeg ikke sponse en tyster.
Tarzans vitnemål hjalp FBI med å ta Juan for medvirkning i kokainsmugling.
Tarzan ble deportert til Israel.
Han trakk tilbake vitnemålet,
og Juans dom ble omgjort.
Vi var smartere enn FBI, enn narkoavsnittet,
vi var smartere enn domstolen.
Til slutt var jeg en fri mann, og min partner Juan,
som fikk 40 år, var fri,
og ingen av oss satt i fengsel.
En ting vi nok
aldri snakket om.
Hver og en av oss,
jeg, Tony Yester og Juan,
vi planla å lure colombianerne.
Jeg hadde ikke tilgang på pengene.
Ellers ville jeg allerede...
Tarzan har forbud mot å komme tilbake til USA.
Han bor i Moskva.
Juan bor ennå i Miami.
Han ble nylig arrestert for narko- og våpentiltaler.
Tony Yester er ennå en internasjonal rømling.
Vil de slutte å lete etter ti millioner dollar?
Alle mine fiender er døde,
og jeg er lykkelig.
Jeg vil se dem igjen i helvete
når jeg kommer dit.
Vi er ennå venner.
Vi gjør forretninger sammen.
Vi kjøper ikke ubåter, men
vi samarbeider ennå.
I 2000 planla jeg enda en ubåt.
Siden den saken, i Colombia, oppe i fjellene,
så fant de en russisk ubåt som ble bygd.
De kommer, de har en razzia,
og de finner den helsikes ubåten,
som nesten er ferdig.
Og det var et dødelig våpen.
Den hadde kapasitet
til å gjøre nøyaktig det som må gjøres.
Jeg ville alltid vite,
hva er forskjellen på en agent og en spesialagent?
Hva var så spesielt med dem?
Var de veldig kjekke?
Hva var så spesielt?
Hvorfor er han spesiell? Hvorfor er han bedre enn meg?
Jeg er også spesiell. Jeg sa ikke at jeg var super-Tarzan.
En spesiell Tarzan.
Jeg var bare en vanlig Tarzan.
MI-8 HELIKOPTER - JUAN - TARZAN - RUSSERE
Jeg stjal ti millioner dollar.
Jeg kan ikke tro hvor fort jeg bruker dem opp.
Tekst: Eva Mari Southwood
[NORWEGIAN]