Det er Deres kaptajn. Vi nærmer os Timmins Lufthavn.
Det er en smuk forårsmorgen med 7 graders varme og spredte snebyger.
Tak for denne gang. Vi ønsker Dem et godt ophold.
- Mere kaffe? - Ja tak.
- Gør det noget, jeg slår mig ned her? - Nej.
- Vil du bestille? - Ja tak.
- Giv mig en cola. - Light?
Ja, jeg prøver at tabe mig, men jeg kan ikke lade være at spise.
Nej, det var for sjov. Ja tak, light.
Hvad læser du?
"Vask tavlen ren og tænd et lys".
- Er det en roman? - Tja …
Det er fri fantasi.
Jeg har tænkt på at skrive én og score kassen -
- på alle de naive stakler, der søger svar på alt.
Jeg har en kanon titel.
"Dit indre blødende barn".
- Hvad synes du? - Den er god.
Jeg ved ikke, hvilken menneskelig ulykke, jeg vil fokusere på.
Jeg kan bare lide titlen.
Den må ikke gå til spilde.
Du er engelsk, ikke?
Du virker meget snakkesalig, og jeg vil ikke være uforskammet -
- men jeg er ikke snakkesalig, så
… Måske skulle du sætte dig et andet sted.
Har du lagt mærke til de andre?
Der er også nogle tomme borde.
Ved du, hvorfor jeg satte mig her? Jeg tror, du har brug for at snakke.
Du ligner en, der ikke har snakket i meget lang tid.
- Er det derfor, du satte dig her? - Ja, det er.
Og så har jeg brug for et lift, og du var mest velsoigneret.
Beklager.
Held og lykke.
- Har du skiftet mening? - Nej, jeg ville skifte gear.
- Det er automatgear. - Okay. Held og lykke.
Jeg skal til Winnipeg, og du stiger ud, når jeg siger til!
Ja! Det er bare i orden.
Der er langt til Winnipeg.
- Jeg hedder Vivienne. - Alex.
Du skal vide, at jeg lige er blevet løsladt.
- Bedrageri? - Jeg har slået én ihjel.
Okay.
- Det der mord … - Jeg vil ikke tale om det.
Du skal bare vide, at de, der ser mest almindelige ud, ofte er de farligste.
Okay. Jeg er med.
Pas på de almindelige!
- Føler du dig utryg nu? - Nej.
Er du sikker?
Jo, måske lidt utryg. Jeg lader mig ikke skræmme.
Min mor er bange for alt. Det nægter jeg at være.
Det der cafeteria kalder jeg en skræmmende oplevelse.
Tatoveringer og dårlige tænder er en del af charmen.
- Jeg tror ikke, de er farlige. - Jeg talte om maden.
Har du børn?
- Nej. - Har du virkelig ikke det i din alder?
- Dårlig sædkvalitet? - Mere dårlig kærestekvalitet.
Det kender jeg. Fyre i min alder bryder sig ikke om mig.
Du er da en flot mand. Hvad er din undskyldning?
- Jeg vil ikke snakke om det. - Det siger du ikke!
Så sidder vi her og spiser sammen.
- Var jeg lidt ældre, var det en date. - Lidt? Det var pænt sagt.
Jeg ved, hvordan verden fungerer. Jeg giver lidt, og du giver lidt
Mine forældre er døde, og jeg har en bror.
- Det var ikke så svært! - Han hader mig.
Nu åbner han for alle sluserne!
Kom, Alex!
Vi er vidt forskellige. Han er flot og i topform.
- Han er børsmægler og en stor kanon. - "Stor kanon".
Man siger jo, at bag alle store mænd, står der en kvinde og undrer sig.
- Siger man det? - Ja, man gør.
Han er bøsse.
Det er jo det, jeg siger.
Jeg var rigtig heldig!
Og se dem her.
- Bolde med lys og musik! - Lige, hvad hun altid har ønsket sig!
Du kender ikke min mor. Hun bliver ellevild, når hun ser dem.
Jeg glæder mig til at se hendes ansigt. Jeg elsker den sang!
Er du kommet noget til?
For fanden da også.
Er du okay?
Bliv siddende.
Der sidder én i bilen.
Undskyld.
Få hende ud af bilen!
Mr. Hughes?
Jeg må bede Dem blive her et par dage, til vi har alle detaljer på plads.
Det forstår De sikkert.
Clyde, den der vigtige ting er dukket op.
Okay, Meryl.
Undskyld, mr. Hughes. Jeg bliver nødt til at.
Det lykkedes os at redde nogle ting. Vi kan sende resten, når vi får dem.
Hvis De vil tage det, der er Deres, så mødes vi ude foran.
- Jeg vil gerne tale med hendes mor. - Hvabehar?
Viviennes mor.
- Det er jo en svær tid for familien. - Det er jeg klar over.
Hvis det var Deres datter, ville De så have lyst til at tale med chaufføren?
Lastbilchaufføren slog Vivienne ihjel.
Det ville være ukorrekt af mig at udlevere personlige oplysninger.
Farvel, Florence!
Ja?
Træffer jeg mrs. Freeman?
Hvorfor?
Mrs. Freeman, må jeg komme ind?
- Kender jeg dig? - Nej.
Mit navn er Alex Hughes.
Har De tid at snakke et par minutter?
Om hvad? Jeg har travlt og modtager ikke gæster.
- Har politiet været her? - Ja, for 2 timer og 20 minutter siden.
- Så ved De, hvad der er sket? - Ja, jeg ved, Vivienne er død.
Var det det?
Jeg ville gerne forklare det. Jeg gav Deres datter et lift.
Det var en ulykke.
Det gør mig så ondt.
Okay.
Vivienne købte nogle ting til Dem. Hun sagde, De ville synes om dem.
Glimmerbolde! Har hun købt glimmerbolde?
Kan De klare Dem?
Tag dine støvler af og sæt dem i rækken.
Ikke flytte nogen af de andre!
Jeg skal byde på noget. Vil du have urtete? Jeg har 17 slags.
- Ja, lad mig. - Nej, du må ikke komme ud i køkkenet.
Du får den med lakrids. Den hader jeg selv.
Den smager af kattepis.
Bor De alene?
Ja.
Har De nogen, der kan være hos Dem et par dage?
Jeg har to forældre. De vandrer i Algonquin.
Der er ingen forbindelse.
Måske kan politiet finde en, De kan tale med, en professionel.
- Om hvad? - Om det, der er sket.
- Okay. - Jeg er her bare for at forklare det.
Jeg er ikke så god til det her.
Giv mig dit tøj!
Tag dit tøj af og giv det til mig.
Du får det tilbage.
Vandet må ikke forurene mit tæppe.
Tag tøjet af. Jeg finder noget tørt.
Det er min tredje-bedste trøje, så du må ikke beholde den.
Kig ikke på mig. Jeg inspicerer.
Jeg inspicerer køkkenet, når jeg bruger det, og når jeg ikke bruger det.
- Det må tage lang tid. - Ja, det gør.
Det er Marilyn, Viviennes hund. Jeg kan ikke holde den ud.
Har Vivienne altid boet hos Dem?
Ja, hun kom på et kort besøg for tre år siden og rejste ikke igen.
Indtil da boede hos mine forældre. Det var dem, hun var ude at besøge.
- Hvorfor blaffede hun? - Vivienne ville være forfatter.
Hun sagde, hun altid prøvede at få et lift -
- med det menneske, der så mest ensomt ud.
For de havde de bedste historier.
Mrs. Freeman …
Det her er lidt svært for mig.
Jeg kom for at sige undskyld, fordi Deres datter døde -
- og det skete i min bil.
- Var det med vilje? - Selvfølgelig ikke!
- Vi holdt i et kryds. - Så sæt dig ned! Og kald mig Linda.
Du må være god nok, for du gav Vivienne et lift og kom med mine glimmerbolde.
Er der noget galt med teen?
Nej, det er ikke teen.
Er du ked af, at en, du ikke kendte, er død?
Det er skyld, Linda. Jeg har skyldfølelse.
- Okay? - Ja. Fordi du sad ved rattet.
- Ja, fordi jeg sad ved rattet. - Men han kørte ind i dig.
Ja, han kørte ind i mig.
- Linda? - Hvad laver hun her?
Hun har været her én gang i dag. Jeg lukker hende ikke ind igen.
Gå din vej, Florence. Du er ikke velkommen!
- Linda? - Jeg har ikke brug for noget. Gå igen!
Alex. Sig, hun skal gå sin vej.
Sig det.
Goddag.
- Linda har vist brug for en hos sig. - Nej, jeg har ej! Du er dum!
- Linda, jeg vil bare hjælpe! - Det har jeg ikke brug for.
- Gå igen! - Jeg tror ikke, hun vil tale om det.
- Og hvem er du? - Alex Hughes.
Farvel, Florence.
Bliver du her?
Nej… - Ja, han bliver her!
Alex Hughes bliver, og hvis du kommer tilbage, ringer jeg til politiet.
- Okay, du har mit nummer! - Linda, jeg kan ikke blive.
- Jeg skal have min trøje tilbage. - Jeg ringer efter en taxi.
De nægter at hente nogen fra det her hus.
- Hvad med en bus? - For sent.
- Er der et hotel? - Ja.
- Hvor? - 6 km ude ad motorvejen.
- Jeg skal have mit tøj. - Maskinen er ikke færdig.
- Vil du ikke have te? - Nej.
Skal vi gå ud at lege? Jeg har en trampolin.
- Jeg henter mine ting. - Jeg synes, du skal blive til tirsdag.
De henter affald om tirsdagen.
Tak for tilbuddet, men jeg …
Det var Viviennes arbejde. Jeg rører ikke affald, så du skal sætte poserne ud.
- Vil du have mad? - Linda, det kan jeg desværre ikke.
Nu henter jeg mit tøj, og så går jeg.
Du må ikke gå ud i mit køkken!
Jeg tager dit åndssvage tøj!
- Hvad laver du? - Jeg vidste ikke, du sov her.
- Hvor skal du hen? Stå stille. - Jeg så køjesengene og tænkte …
Vivienne siger, jeg er den eneste voksne, der sover i køjeseng.
- Jeg bryder mig ikke om andre senge. - Jeg finder et andet sted.
Nej, herind med dig. Jeg vil vide, hvor du er.
Du skal ikke trampe rundt i mit hus. Snorker du?
Det ved jeg ikke.
Læg dig ned og sov. Jeg har brug for ro.
Hvis du rører mig, skyder jeg dig. Jeg har en pistol.
Kan du se stjernerne?
En stjerne klar på himlen var
og lyste op i Wawa
- Linda, jeg har altså spist en kiks. - Hvad? Har du været ude i mit køkken?
Ja. Undskyld, men jeg var sulten.
- Jeg er ligeglad! - Jeg ryddede op efter mig.
Hej, det er galehuset. Læg en besked, så ringer vi måske tilbage!
Vær venlig at tale langsomt, og vær præcis.
Linda?
Telefonen.
Linda?
Er alt okay?
Jeg har det fint. Hvis man fylder munden med sne -
- smelter det alt sammen, og man kan drikke det.
Fryser du ikke?
Jeg kan regulere min kropstemperatur. Det føles helt rigtigt.
- Har du nogen sinde fået orgasme? - Det er hændt.
Vivienne har beskrevet det for mig.
Det lyder som en primitiv version af, hvordan det er at have sne i munden.
Du skulle prøve det.
Hej. Jeg hørte det med Vivienne.
Det gør mig så ondt. Jeg syntes så godt om hende.
Hvordan går det med hende?
Det ved jeg ikke.
- Hvad er det? - Autisme.
- Men hun taler meget. - Det har jeg bemærket.
- Hvordan har du det? - Det ved jeg ikke.
Jeg hedder Maggie. Alle siger, det ikke var din skyld.
- Alex. - Det ved jeg. Det er en lille by.
- Har nogen fodret hunden? - Det kan man vel godt sige.
Hvis hun savner noget, er jeg her. Ikke at hun vil tale med mig.
Hej.
- Alex, vi skal lave en snemand. - Skal vi?
Vivienne kom hvert år, og så lavede vi altid et vildt snemandsuhyre.
- Det har vi ikke gjort i år. - Linda, dine forældre har ringet.
Vi laver et egern!
Det har vi aldrig gjort. Jeg elsker egern!
Fra nu af vil jeg, hver gang jeg savner Vivienne, lave et vildt snemandsuhyre.
Hej med jer. Det er mor og far.
Vi ringer bare for at fortælle, at vi har det godt.
Din far har stukket sine ædlere dele på en istap.
Ellers er alt okay. Håber, I har det godt, og at Vivvy kom godt hjem.
Vi ringer fra næste pitstop. Vi er milevidt fra alt!
- Ellen, det var kun en besked! - Okay. Stor krammer!
Farvel!
Du burde virkelig prøve at få fat i dem.
Jeg skal identificere Vivienne i dag.
I morgen skal jeg arbejde, og tirsdag henter de affald.
- Jeg er på halv tid i supermarkedet. - Følger du med?
- De venter ikke dig på arbejdet. - Nej, hen for at se Viviennes lig.
Jeg bliver nødt til at arbejde, ellers får jeg ingen løn.
Hvis du gerne vil have det.
Jeg skal hente mine ting på stationen, og så må jeg videre.
Hvorfor skal jeg derhen? Alle ved, det er hende.
- Det er fast procedure. - Jeg har set det i fjernsynet.
De følges altid ind med to andre. Vil du følges ind med mig?
Ja, hvis du gerne vil.
- Kan folk lide dig, Alex? - Som regel ikke, nej.
Det undrer mig ikke. De briller klæder ikke dit ansigt.
Du har et langt ansigt, og brillerne får dig til at se lunefuld ud.
- Du har brug for nye briller. - Jeg er bange for, det ikke er nok.
I neurotypiske mennesker er besat af at have venner. Jeg hjælper bare.
Tak, men det er min erfaring, at venner kan være overvurderet.
Sådan. Nu ser du næsten rar ud.
- Mrs. Freeman, er det Deres datter? - Miss Freeman!
Undskyld … Miss Freeman.
Miss Freeman, er det Deres datter?
Linda, er det Vivienne?
- Hun ser anderledes ud. - Undskyld, Linda …
Jeg skal have en mundtlig bekræftelse. Er det Vivienne Freeman?
Ja, det er.
- Lad os nu få dig hjem. - Tal ikke til mig, før jeg siger til.
Linda! Jeg var så ked af at høre om Marianne.
Vivienne.
Vivienne! Hun var virkelig noget for sig selv.
Diane Wootten.
Hvorfor beholder jeg dog det navn? Jeg er skilt på andet år.
Alex Hughes.
Man hører tydeligt, De ikke er herfra. Ikke med den indtagende accent.
Nej.
Linda, hvis der er noget, jeg kan gøre for dig, så sig til.
- Som hvad? - Det kan da være hvad som helst.
Tænk at miste et barn på den måde.
Jeg har ikke mistet hende. Hun er død.
Det er i orden. Jeg ved alt om autisme. Jeg har set den der film.
Okay! Pas på dig selv, Linda. Jeg holder øje med dig.
Tak for nu, Alex. Vi ses nok igen.
Har du taget stilling til begravelsen?
Du skal tænke på ceremonien, blomster og gæster.
- Det er ikke et bryllup. - Nej, men det kræver omtanke.
Det er vigtigt at få på plads.
Hvis vi gør det mandag, bliver du så til tirsdag?
- For at bære affald ud? - Ja, jeg tager mig ikke af affald.
- Okay, jeg hjælper med begravelsen. - Og så…
- Ja, så bærer jeg affald ud. - På tirsdag?
- Perfektomundo! - Men så skal jeg også af sted.
Fortæl mig, hvad du tror, Vivienne kunne tænke sig.
Jeg ved, hvad hun kunne tænke sig. At være i live.
- Hvad skulle hun plage dig med? - Hvem?
I morges … Hende Maggie inde ved siden af?
Hun udviste stor respekt.
Hun er prostitueret, Alex. Det er der ikke meget respekt i.
"Da jeg bemærkede mine øjenbryn, begyndte det hele."
"Hvad er øjeblikket værd?"
"Fortiden er blot et minde, fremtiden kun en fantasi."
"Det er kun i nuet, vi lever for alvor."
Okay, Vivienne.
På gensyn. Hyg dig.
Goddag igen.
- Kan jeg låne noget almindelig te? - Til at drikke med den skøre kule?
- Hun er ikke gal. - Nej, Vivienne forklarede det.
Hyperaktiv, snakker fanden et øre af, men kan ikke binde sine snørebånd.
- Bryder du dig ikke om hende? - Hun bryder sig ikke om mig.
- Var det virkelig te, du kom for? - Har du noget?
- Assam eller Darjeeling? - Så er der en Gud!
Nej, der er FedEx. En engelsk ven sender det til mig.
Opfind ikke en guddom for at forklare små mirakler. De sker bare.
- Du er altså ikke-troende? - Ja.
Det gør mig til lidt af et særsyn her. Men det er Linda jo også.
Det er en snæversynet og indskrænket by.
- Jeg går ud fra, du er nytilflytter? - Nej, jeg har boet her i tolv år.
Hvordan går det med dig?
Jeg ser hele tiden hendes ansigt for mig.
Hun sang.
Hun var fuld af energi, og jeg gik derfra uden en skramme.
- Bliver du her et stykke tid eller - Ja, til efter begravelsen.
Det er sødt af dig.
Hør her …
Jeg ved ikke, om du har nogen aftaler med min nabo -
- men jeg har ingen planer for i aften, så jeg kunne lave mad -
- og du kunne komme og spise?
Ja tak.
Hvad lytter du til?
Jeg prøver at finde noget til Vivienne. Stereophonics. Ikke dårligt.
Jeg foretrækker tinnitus.
Linda, hvis du ikke bryder dig om folk, hvordan klarede du så Vivienne?
Jeg kan lide nyttige mennesker -
- og mennesker, der kan lide at gøre det, jeg gør.
Vivienne var en stor hjælp. Vi havde det sjovt.
Jeg ved, hvordan du har det. Jeg havde en søn …
- Det ved du ikke, for du er ikke mig. - … der døde.
Ingen ved, hvordan jeg har det -
- for halvdelen af tiden er jeg selv helt blank.
- Sådan havde jeg det også, da jeg … - Vil du med ud at hoppe i trampolin?
Nej. Nej tak.
Vi kunne lave en snemand!
Jeg ville have fortalt om min søn, men så vil jeg bare sidde lidt her.
Kunne din søn lide sne?
Nej.
Det var en af de få ting, han ikke brød sig om.
Vidste du, at der ikke findes to snefnug, der er ens?
Wilson Bentley fotograferede 2354 snefnug.
Hans bedste snestorm var på hans fødselsdag d. 14. februar i 1928.
Han kaldte den en gave fra den venlige vinter.
Er det i orden, at jeg lufter hunden om lidt?
Den må ikke tisse i min sne.
Meget præcis.
Det er sikkert ikke kutyme, men jeg har købt posete til dig.
Ginseng og fennikel.
Kutymen er vist chokolade og en sjælden gang parfume -
- men ginseng og fennikel. Kom indenfor!
Og hunden er med …
- Nå, lad mig høre din historie. - Der er ikke så meget at fortælle.
Jeg kan se i dit ansigt, at du har en interessant bagage.
- Ikke bagage, en hel godsvogn. - Det er det, jeg siger.
- Du virker så. - … lunefuld?
Nej, trist.
Jeg håber, du kan lide rejecocktail. Det får alle mine herregæster.
Det er ikke særlig originalt, men jeg hader faktisk at lave mad.
Efter Lindas skånekost kan jeg spise hvad som helst.
Alt er glutenfrit. Hun lider af glutenallergi.
Og ringen for ørerne.
- Hvad med dig? - Mit helbred?
- Dig i almindelighed. - Nå, mig?
Jeg kan lide at bevare en vis grad af mystik.
I hvert fald på den første date.
Hvor længe tror du, du bliver her?
Du er ufattelig smuk.
Jeg rejser efter begravelsen.
Jeg kan godt lide dig.
Jeg kan virkelig godt lide dig.
Og jeg hader at dyrke sex på fuld mave, så skal vi ikke gå ind ved siden af nu?
Undskyld, jeg glemte alt om engelsk reserverethed. Det må du undskylde.
- Lad os bare spise. - Nej, det er helt i orden.
Ærligt talt var det det, jeg kom for.
Godt, så fik vi det afklaret.
Det er længe siden.
Undskyld, hvis det gik lidt hurtigt.
Hunden tog pippet fra mig.
Det er i orden.
Vi har hele natten.
- Hvad skal du i Winnipeg? - Du stiller mange spørgsmål.
Gør jeg?
Jeg skal møde en gammel ven.
En "ven" eller en ven?
- Jeg bliver nødt til at gå. - Jeg nævner hende ikke igen.
Hvorfor fløj du ikke derop som alle andre?
Jeg ville se søerne. Afstanden virkede overkommelig.
Ville du overhovedet overveje at køre fra London til Moskva?
Jeg kiggede på en globus.
Målestoksforholdet har været forkert.
Jeg tror, du er parat til at prøve igen.
Jeg bliver nødt til at gå.
Jeg har ikke prøvet det her før.
Undskyld, men hvor meget skylder jeg?
- Hvad? - For i nat?
- Vil du betale mig? - Jeg troede …
Åh nej, det er du ikke.
- Linda sagde … - Jeg har herrebesøg nu og da.
Og jeg kan godt lide sex, men …
- Nøj, jeg er ikke luder. - Åh nej, hvor er jeg flov.
Det er i orden.
Hvor er jeg lettet.
Er du ikke vild med nattens løse fugle?
Jeg troede ikke, jeg ville have råd til at være sammen med dig.
- Jeg bestiller biler til kl. 12, okay? - Jeg tager på arbejde.
Hvad siger du?
Hvad er der, Linda?
Inde på gulvtæppet. Det er modbydeligt!
- Rolig, Linda. - Det er hundebræk!
Inde fra hundens mave! Der kommer en grim plet.
- Rolig, Linda. - Nej, jeg kan ikke klare det!
- Jeg har brug for Vivienne! - Jeg ordner det.
Der må ikke komme en plet!
Hvis der kommer en plet, bliver jeg nødt til at flytte!
Jeg sagde jo, at jeg nok skal klare det.
Og hold dig fra køkkenet!
- Hvad har den spist? - Linda giver den bananer.
- Bananer? Det er ikke en abe. - Jeg forstår mig ikke på hunde.
- Men du forstår, hvad opkast betyder? - Ja.
Undgå bananer. Man kan få noget, der hedder hundemad.
Det er lettere sagt end gjort.
Jeg er ikke kommet for … at hygge mig i dag.
Jeg ville advare dig mod Alex Hughes.
Jeg hører, at du hygger dig med ham.
Det angår hverken dig eller nogen anden.
Man kan snart ikke hoste her, før politiet kommer farende.
Jeg slog ham op i vores system.
Han har slået én ihjel. Vidste du det?
Nej, han kørte bilen, men det var ikke hans skyld.
Jeg taler ikke om Vivienne. Han har slået en fyr ihjel.
Han er lige sluppet ud.
- Det vidste jeg ikke. - Det mente jeg, du burde.
Nu ved jeg det.
Og. som om det ikke var nok, har han slået en betjent.
Synes du, det lyder normalt?
At tage unge piger op, bo hos en sindslidende, myrde folk?
At slå på politiet?
Nå.
Jeg har en ekstra billet til et show med en tryllekunstner. Vil du med?
Hvad kan han, Clyde? Trylle dig væk?
- B-a-a-n-og. - Du kan ikke stave "bang" med to a'er.
I tegneserie-kriblekryds kan man have 3 a'er.
Dobbelt bogstavpoint giver 22 point.
- Det spil er meningsløst! - Nej!
Man får lov at sige ord som "karang", "boing", "kavabonga" og "baller".
- Hvilken tegneserie er det fra? - Jeg kan godt lide at sige "baller".
- Hvad er dit ord? - Jeg må selv finde på et, ikke?
- Ja, det er det sjove. - Okay.
Y-a-a-m-o-o-I.
Det er 4 … 24 point.
"Yaamool"! Det kan jeg godt lide.
Okay, nu skal du bruge det i en sætning.
Hvis du opfinder et ord, skal du give et eksempel.
Spiderman …
- Hvad er der galt med ham? - Det er alt for nemt!
Okay så … Spiderman!
Spiderman er i gang med at redde universet -
- fra en ond magt, og …
Han rammer ham med en netstråle: "Yaamool!"
Det gør det af med ham eller den … på stedet.
- Du er elendig til det her spil. - Jeg fører med 2 point.
D-a-z…
"… l-i-o-u-s. "Dazlious".
- Det har du vel også selv opfundet? - Ja, og det giver 38 point for ordet.
Og så får jeg 50 for at bruge alle bogstaverne.
- 88 point. - Og dit eksempel?
Mr. Fantastic fra "De fantastiske fire" har elastiske arme -
- der kan strække sig 3-400 km.
Han er blevet holdt til fange i en hule i syv dage uden mad, vand eller lys.
På den ottende dag lykkes det ham at løsne en sten og hive sig ud.
Med sine elastiske arme …
Han kommer ud, netop som solen står op over bjergene -
- og lyser himlen op med sit hvidgule skær.
Alt er stille.
Og i de få minutter, han har, før den onde Doctor Doom vender tilbage -
- standser han op et øjeblik, og alt, han kan høre, er hans eget åndedrag.
Han er fuldstændig overvældet over, hvor stor verden er -
- og hvor lille og ubetydelig han selv er.
Han vender sig om, og vi ser ham vende ansigtet mod himlen -
- og han siger stille for sig selv, så ingen and hører det …
Han siger: "Dazlious!"
Jeg laver te.
Hvis jeg skal have en chance, får jeg brug for at koncentrere mig.
Du ved, hvor du kan finde mig.
- Jeg har en lidt skummel fortid. - Er det rigtigt?
- Jeg har været gift i femten år. - Anhold den kvinde straks!
Han var en meget sød mand, men jeg havde affærer.
Jeg elsker det der med slik, blomster og posete.
Jeg er ikke god til hverdagen.
Jeg er en egoistisk kvinde, og jeg knuste hans hjerte.
Det blev noget værre rod.
- Nogen siger, man kan drikke vandet. - Ja, det skulle virke helbredende.
Skal du ikke have en tår? Vil du ikke helbredes?
- Befris fra din dæmoner. - De holder mig med selskab.
- Vi må hellere gå hjem med Marilyn. - Alex…
Jeg tror, den hund har fået lidt for meget motion.
Måske skulle du lufte den derhjemme.
På dit eget badeværelse.
Hvad er det helt præcist, du vil vide?
Det hele.
Det er Ryan, min søn.
Du sagde, du ingen børn havde.
Jeg fik et brev fra Ryan.
Hans mor havde vist ham hans fødselsattest, og jeg stod på den.
- Er du hans rigtige far? - Ja.
Hans mor hedder Rebecca. Det er hende, der bor i Winnipeg.
Vi havde en kort affære, og hun troede, jeg ikke mente det alvorligt, så.
- Det er 22 år siden. - Hvad sagde han til dig?
Han skrev en liste over alt det, han syntes om, og alt det, han hadede.
Nej, da du mødte ham?
Vi aftalte at mødes i en restaurant.
Jeg ventede indtil lukketid …
Han dukkede aldrig op.
Han havde været involveret i en trafikulykke på vejen.
Han var blevet ramt af en spritbilist og døde på stedet.
- Hvor er det forfærdeligt. - Jeg nåede aldrig at møde ham.
Så det, jeg mistede, var en fantasi.
En forpulet fantasi.
I fire år har jeg sørget over en, jeg ikke kendte, og nu gentager det sig.
Kom her!
Godmorgen! Det er Martin Scott, og jeg er morgenvært …
Nej, ikke dem. Det er ren psykopat.
Det er bedre.
Nej, ved du hvad?
De her er lige dig.
Sådan! Har jeg bare styr på det?
Jeg holder mig til de gamle. Jeg kiggede bare.
Smugkiggede.
Ikke også?
- Tak for hjælpen. - Det er okay.
- Fed accent du har. - Tak.
Jeg ville tale med Linda. Hun vil ikke åbne.
Jeg kommer for at sige undskyld.
Som jeg, og jeg er her stadig.
Og jeg majede ikke hendes datter ned med en lastbil på 40 ton.
Hør her … Jeg er ikke morder. Det var en ulykke.
- Jeg er blevet fyret. - Hvor synd!
- Har du aldrig begået fejl? - Jeg synes, du skal gå.
- Jeg kan ikke gå, før jeg - Før du hvad?
Hun har mistet sin datter, for helvede.
Det var hende, der fik hendes liv til at hænge sammen.
Og du har købt blomster, din store idiot.
Så gør det dog!
- Gå din vej. - Gør det nu. Slå mig.
Slå mig så! Kom nu!
- Lad være at friste mig. - Trækker du dig nu? Kom an!
Du kan ikke gøre mig noget. Jeg er kraftedeme uovervindelig!
- Hvad laver du? - Hvad tror du?
- Jeg springer i trampolin. - Linda.
Hold lige op et øjeblik.
Jeg vil fortælle, hvad der skete med min søn.
Jeg sad i fængsel, fordi …
- Giv mig en hoppetur. - Ikke nu, Linda.
Fordi du skændtes med lastbilchaufføren?
- Ja. - Jeg får ikke Vivienne at se igen.
Du får ikke Vivienne at se igen, og det gør han heller ikke.
Vi bliver alle nødt til at komme over det.
Nu skal du give mig en hoppetur. Jeg giver ikke op, før du leger med mig.
Jeg bliver her ude hele natten. Kom nu, Alex. Kom nu!
Lover du at lade alle komme hjem i morgen efter begravelsen?
Ja! Ja, ja, ja, ja!
Hop! Hop! Hop!
Er du bekymret for i morgen?
Nej, det er på plads. Jeg er bekymret for Linda.
Det må være mærkeligt ikke at ville være sammen med andre.
Ikke at have brug for nogen at koble sig på.
Det er mere alle de ting, der kører rundt i hendes hoved.
Hun har brug for nogen til at ordne ting for hende.
- Vivienne klarede de huslige pligter. - Vil du træde til?
Hun lukker mig aldrig ind.
Jeg begynder at synes om det her.
Dit selskab.
Lindas selskab.
Mit eget selskab igen.
Jeg får sex, og kagerne er skønne … Den slags.
Pas hellere på, hr. Lunefuld.
Undskyld, jeg kommer så tidligt, men vi har samlet ind.
Vi har en krans til kirken, men jeg har lavet en lille ekstra ting.
- Det var pænt af dig. - Er hun her?
Ja. Linda?
Fin slåbrok.
Diane har noget med.
- Hvad er det? - En begravelseskage.
- Den kan jeg ikke spise. - Hun spiser ikke gluten.
Det er rigtigt.
Nå, men så tager jeg den med igen. Min nevø fylder fem i morgen.
Jeg skraber glasuren af og skriver et tal på i stedet.
- Et pænt 5-tal. - Jeg kan skrabe den.
Værsgo.
Godt … så ses vi i kirken senere.
- Tak, Diane. - Farvel.
På trods af vores fejl, arbejder vi ret godt sammen, synes du ikke?
Jo … Vil du godt lufte hunden nu? Jeg vil ikke snakke mere med dig.
- Skal jeg komme om en halv time? - Jeg ved kun, hvordan jeg har det nu.
Dav, du må være Alex. Jeg er Dirk.
- Det er Ellen. - Goddag.
Jeg lovede mig selv ikke at græde.
Vi er altid bekymret for Linda.
Ikke også, Dirk? Vi har ikke skænket Vivienne en tanke.
Ellen er meget ked af det. Vi har været ude at vandre.
- Er Linda derinde? - Jeg er halvt inde og halvt ude.
Hej min skat.
Vi har lige truffet Alex.
- Dine øjne er røde. - Ja, de er.
- Kind mod kind, mor. - Ja, min pige.
- Jeg vil lade jer være alene lidt. - Tak, Alex.
Vivienne ville nok sætte pris på noget uhøjtideligt.
Perfektomundo!
Skal man græde til begravelser?
Nej, man skal ikke.
Godt, for jeg ved ikke, om jeg kommer til det.
Wilson Bentley, der fotograferede snefnug -
- døde efter at have været ude i en snestorm.
Er der noget, du har brug for?
Ja.
Vil du godt lægge armene omkring mig og klemme mig rigtig hårdt -
- uden at røre mig med dine hænder?
Sig til.
Linda. Lad os sætte os ned.
For dem af jer, der ikke ved det, så er jeg Viviennes morfar.
Men da vores datter Linda ikke kunne passe hende -
- tog min kone Ellen og jeg os af hende i 16 år.
Vivienne var noget ganske særligt -
- og det sødeste og mest generøse menneske, jeg har mødt.
Hun havde en evne til at tage folk, som de var, med alle deres særheder.
De fleste af jer vidste måske …
… at Vivienne ville være forfatter.
Under sit sidste besøg hos os for en uge siden -
- gav hun mig en billedbog for børn, som hun arbejdede på.
Jeg vil gerne læse den for jer -
- for den siger mere om Vivienne end noget andet, jeg kan komme på.
"Min lillebror"
"Min lillebror James er noget særligt."
"Min lillebror er fire og kan ikke tale endnu."
"Han forstår ikke altid, hvad jeg siger -"
"- og er ligeglad med mine bryderfigurer."
"Far prøver at få ham interesseret i raketter og fodbold."
"Men min lillebror interesserer sig kun for alfabetet."
"Han elsker alfabetspaghetti, men det gør jeg sådan set også."
"I går tog han min hånd og dansede med mig."
"Hver gang han gør noget nyt, hvor småt det så end er -"
". er det en pragtfuld følelse."
"Jeg ville ønske for alle, at de kendte en som min lillebror."
"Han åbner ens øjne for en helt anden verden."
"James kommer måske aldrig til at kunne det, jeg kan, men pyt med det."
"Han vil kunne andre ting."
"Jeg elsker min lillebror så højt, og en dag ved jeg, han vil sige -"
". han også elsker mig."
"Første gang bliver sikkert i spaghetti."
Tak, Derek.
Vil I rejse jer, mens vi hører en af Viviennes yndlingsplader med …
… "The Super Furry Animals".
INGEN ADGANG!
Hej. Mange tak.
Vær venlig at tage skoene af.
Hvorfor er han stadig her?
- Byd dem her rundt. - Alle de mennesker omgås i mit hus!
- Det er okay, Linda. - Nej, det er ej. Hvornår går de?
De spiser en sandwich, og så går de.
Hvad ser du i ham, Maggie?
Clyde, du blæser dig selv op.
- Hvem siger, du er noget særligt? - Hvem siger, at du ikke er det?
- Her er forbavsende rent. - Autister går meget op i renhed.
- Måske kunne du lære noget af det. - Hvorfor skal du være sådan?
Prøv en. De er glutenfri.
Alex er meget glad for dig. Han taler hele tiden om dig.
Når han er rejst, vil jeg gerne komme og.
Hvorfor skulle du det?
Hvorfor går de ikke hjem?
Besynderligt sted, det her. Jeg har aldrig følt mig hjemme her.
Men Linda trives her. Vi købte det, så hun kunne være sig selv.
Især efter Vivienne blev født.
Hvordan gik det til?
Det ved vi stadig ikke.
Hun var temmelig gode venner med en dreng, der kom på centeret.
Vi tænkte, de havde eksperimenteret. Det rørte hende ikke så meget først.
Måske blev hun tvunget. Vi spurgte og spurgte.
Men hun var seks måneder henne, før nogen opdagede noget.
Sådan er det med Linda.
Man må tage hele pakken.
Og det forstod Vivienne allerede tidligt.
Hun ville have elsket begravelsen.
Og det her med. Hun elskede fest.
Der har aldrig været mere end fem her i huset.
Hvordan har du dog overtalt hende?
Jeg vil bare sige tak, fordi du blev. Det havde du ikke behøvet.
Elementerne var imod mig. Jeg havde ikke noget alternativ.
Der er altid et alternativ.
Huset bliver beskidt, beskidt!
Jeg synes, du skal stoppe nu.
Lad hende være.
Hun har det godt. Lad hende nu danse.
Du skal bare op på hesten igen.
Lad være med at tænke på, at det kan ske igen.
- Hvis det sker, så sker det. - Tak, det gør mig meget tryg.
Ikke fordi jeg vil savne dig.
Lad mig gætte. Maggie?
- Tror du nogen sinde, hun vil? - Nej.
Kør forsigtigt.
- Jeg lukker aldrig så mange ind igen! - Hvor er dine forældre?
Jeg bad dem køre, mens jeg gjorde rent.
De kommer tilbage i morgen.
Jeg ville gerne have sagt farvel. Jeg går en tur med Marilyn.
Glem ikke … - Affaldet! Nej.
- Vi er kommet for at sige farvel. - Vi?
- Pas på hende, ellers dør hun. - Linda eller hunden?
Hun faldt hurtigt til.
Måske skulle jeg også gøre det. Jeg så et hus, der var til salg.
Nede ved søen. Det er faktisk fristende.
Nej, dum ide.
- Jeg sagde, jeg var en egoist. - Det gjorde du jo.
Jeg håber, du finder, hvad du søger i Winnipeg.
Ja, hvad mon det kan være. Pøj, pøj til mig.
Maggie, jeg har slået en mand ihjel.
Bilisten, der dræbte min søn.
Jeg fandt ud af, hvad han hed, og hvor han boede.
Jeg tog derhen og slog ham.
Hårdt.
Han faldt …
Faldt ned på stengulvet
… og slog hul på hovedet.
Jeg ved det godt. Clyde sagde det.
- Hvorfor har du ikke. - Jeg ventede på, at du fortalte det.
Tak, fordi du gjorde det. Han er mest vred over, at du har slået en betjent.
Tak.
Jeg tror, du finder ro, når du når frem.
Måske slår du dig ned der.
Og skulle du passere forbi her igen, har jeg haft det rigtigt dejligt.
Affaldet skal klares. Affald, affald …
Affaldet skal klares.
Måske kommer de ikke i dag!
Skal vi ikke bare gøre som alle andre og bære poserne ud?
De kan stå derude, til de kommer.
Nej, for så går poserne i stykker, og vaskebjørnene kommer.
De har hundegalskab og snavser sneen til.
Jeg bliver nødt til at komme af sted.
- Du er en egoist. - Nej, du er urimelig.
- Jeg er autist. - Det er det samme.
Ellers har du været meget hjælpsom, og jeg vil gerne sige tak.
Du er ikke så interessant som Vivienne, men du har nogle gode karaktertræk.
Bliv nu ikke for overstrømmende.
Linda …
Jeg bliver simpelthen nødt til at køre.
Meget snart.
Du har været noget af en plage.
Men du har også været en ven, og jeg vil savne dig.
Jeg troede ikke, det blev så hårdt at sige farvel.
Det har været en stor glæde.
Du er det eneste menneske, jeg nogen sinde har mødt -
- som jeg ikke hele tiden har skullet stå til regnskab over for.
Perfektomundo!
Jeg er ked af det med affaldet.
- Må jeg sende dig et postkort? - Hvorfor?
- Okay, så ringer jeg. - Hvornår?
- Vivienne ville elske vores historie. - Men hun kan ikke opleve den, vel?
Okay.
Det gør mig så ondt med din datter.
Jeg har lagt noget til dig.
I fryseren.
En snekage!
Det var interessant!
Åh nej.
Han er fuldstændig overvældet over hvor stor verden er -
- og hvor lille og ubetydelig han selv er.
Han vender sig om, og vi ser ham vende ansigtet mod himlen -
- og han siger stille for sig selv, så ingen andre hører det:
"Dazlious!"
Tekster: Ellen Mygind Kristensen www.undertext.com