Cu mult înainte de naşterea luminii, a existat întunericul,
iar din acel întuneric au apărut Elfii Întunericului.
Cu multe milenii în urmă, cel mai nemilos dintre ei, Malekith,
a încercat să readucă universul la întunericul etern.
Un asemenea rău a fost posibil datorită puterii Eterului,
o forţă străveche cu o putere de distrugere infinită.
Malekith, asgardienii ne atacă.
Nobilii războinici din Asgard, conduşi de tatăl meu, regele Bor,
au purtat un război teribil împotriva acestor creaturi.
Trimiteţi Damnaţii!
Când Cele Nouă Lumi s-au aliniat,
Malekith putea, în sfârşit, să elibereze Eterul.
Asgardul i-a smuls arma din mână...
Fără ea, Elfii Întunericului erau sortiţi pieirii.
Bătălia fiind pierdută, Malekith şi-a sacrificat proprii oameni,
într-o încercare disperată de a distruge armata din Asgard.
Prin sacrificiul lor vom supravieţui. Nu va fi în zadar.
Malekith a fost învins, iar Eterul a dispărut.
Sau aşa am crezut...
Domnule, să distrugem Eterul?
Dacă am putea... Puterea lui e prea mare.
Îngropaţi-l adânc, unde nimeni nu-l va găsi.
THOR 2: ÎNTUNERICUL
- Loki! - Bună, mamă!
- Eşti mândră de mine? - Te rog, nu înrăutăţi lucrurile.
Ce înţelegi prin asta?
De-ajuns! Vreau să vorbesc singur cu prizonierul.
Nu înţeleg de ce vă agitaţi atât.
Chiar nu înţelegi gravitatea fărădelegilor tale?
Laşi în urma ta doar război, distrugere şi moarte.
În Midgard, am încercat să conduc pământenii ca un zeu binevoitor.
- La fel ca tine. - Noi nu suntem zei.
Ne naştem, trăim, murim... La fel ca oamenii.
Doar că trăim vreo 5.000 de ani.
Toate astea, fiindcă Loki îşi doreşte un tron.
E dreptul meu din naştere!
Dreptul tău din naştere a fost să mori de mic,
aruncat pe o piatră îngheţată!
Dacă nu te-aş fi salvat atunci, acum nu m-ai putea urî.
De mă aşteaptă moartea, ai milă şi acordă-mi-o.
Nu spun vreau să spun că nu-mi plac discuţiile noastre,
doar că... nu-mi plac.
Frigga a implorat să rămâi în viaţă, dar n-o vei mai vedea niciodată.
Îţi vei petrece restul zilelor în temniţă.
Iar Thor? El va fi regele pământenilor cât eu voi putrezi în lanţuri?
Thor va încerca să repare răul pe care l-ai pricinuit.
Va instaura ordinea în Cele Nouă Regate, iar apoi va fi rege.
VANAHEIM, REGATUL VANIR
- Am situaţia sub control. - De-asta totul e în flăcări?
Cu plăcere!
Ăsta-i al tău.
Salutare!
Îţi accept capitularea.
Altcineva?
Data viitoare o să începem cu cel mare.
Care e următoarea oprire?
Pacea e aproape câştigată în Cele Nouă Regate.
Ar trebui să rămâi aici, cu oamenii tăi. Asgard mai poate aştepta.
- Îţi mulţumesc. - Şi eu.
Heimdall, când eşti pregătit.
ASGARD, REGATUL AESIR
- Vanaheim e ferit de primejdii? - Da. La fel şi Nornheim şi Rhea.
Am fi câştigat mai repede dacă ai fi participat la luptă.
Consideri că trebuie să fiu linguşit.
Nu asta am vrut să zic.
Pentru prima dată după ce Podul Curcubeu a fost distrus,
în cele Cele Nouă Regate domneşte pacea.
Le-am reamintit de puterea noastră,
iar tu ai câştigat respectul lor şi recunoştinţa mea.
Mulţumesc!
Totul e la locul lui, în afară de inima ta încărcată.
- N-are nicio legătură cu Jane Foster. - Viaţa pământenilor e efemeră.
Ţi-ar prinde mai bine ce ai în faţa ta.
Nu-ţi vorbesc ca Atoateziditorul, ci ca tatăl tău.
Eşti pregătit să urci pe tron. Bucură-te, sărbătoreşte-ţi victoria.
Alătură-te oamenilor tăi la petrecere. Măcar pretinde că te bucuri.
Pe vremuri, sărbătoreai victoriile câteva săptămâni.
Ai sărbătorit bătălia de Haragon până aproape ai iscat-o pe a doua.
Pentru că prima luptă a fost atât de distractivă.
Bea cu mine. Nu cred că Atoateziditorul mai are altă sarcină în seara asta.
E una pe care mi-o dau singur.
Toţi observă ştie că dispari în fiecare noapte.
Sunt Nouă Regate.
Viitorul rege din Asgard nu se poate concentra doar pe unul.
Îţi mulţumesc pentru spadă şi pentru sfaturi, Lady Sif.
LONDRA
Bună!
- Bună! - Bună!
- Care e treaba cu tine? - De ce trebuie să fie ceva?
În primele 10 minute ale întâlnirii te-ai ascuns în spatele meniului
care are doar trei feluri: pui, mâncare vegetariană şi peşte.
Cred că ai păţit ceva şi are legătură cu un bărbat.
E complicat.
- Mai e în viaţa ta? - Nu.
- A plecat. - Ştiu cum e...
E dificil. Mă vedeam cu cineva şi ea s-a mutat la New York.
Distanţa a distrus relaţia... Plus că se culca şi cu alţi bărbaţi.
- Nu se poate... - Ba da, chiar foarte mulţi.
- Bună, ne aduceţi puţin vin? - Desigur, aş bea nişte vin.
Richard, ea e Darcy.
Ce cauţi aici?
M-am dus la laborator, adică la maică-ta acasă,
aşteptându-mă să te văd în pijamale,
mâncând îngheţată şi gândindu-te la ştii tu cine.
Dar n-a fost aşa. Porţi haine feminine.
- Ai făcut chiar şi dus. Miroşi bine. - Unde vrei să ajungi?
Mai ştii echipamentul ştiinţific de care nu mai eşti interesată?
Ar trebui să fii interesată. De-asta am venit până aici.
- Nu mai funcţionează corect. - Aşa am crezut şi eu.
Aşa am făcut şi eu. Am crezut că tu vei face ceva mai ştiinţific.
- Nu cred că-i mare lucru. - Mie nu mi se pare aşa.
Pare a fi vorba despre ce vorbea Erik. Amicul nostru cam a luat-o razna.
- Nu ne interesează. - Pe mine mă interesează.
- Ar trebui să pleci. - Bine...
- Scurt şi cuprinzător. - Are nevoie de ajutor specializat.
- Cred că o să comand biban. - Da, e bun...
Biban, biban...
Jane, poate e mai bine să vorbeşti cu prietena ta, decât să tot spui "biban".
- M-am simţit bine. - O să spun eu "biban" în locul tău.
- Te urăsc! - Ce-i? Am zis că e drăguţ.
Ţine-ţi gura şi porneşte maşina.
Trebuie să virezi la stânga.
- Cine-i ăsta? - Stagiarul meu.
- Ai un stagiar? - Da.
Bună ziua, dr Foster! Este o onoare să lucrăm împreună.
- Îl sun pe Erik. - Virează la dreapta.
La stânga!
Sunt as al volanului la Londra!
Bună, Erik! Eu sunt, din nou. Unde eşti?
Am venit fiindcă ai găsit ceva şi acum ai dispărut?
Mă aflu la Stonehenge pentru un eveniment oarecum ciudat.
Poliţia a înregistrat imaginile în jurul orei 11:00,
când un cetăţean aparent inofensiv s-a apropiat,
apoi s-a dezbrăcat şi a început să terorizeze turiştii
cu echipament ştiinţific, ţipând că vrea să-i salveze.
Mai târziu, a fost identificat ca fiind eminentul astrofizician dr Erik Selvig,
iar acum e reţinut de poliţie pentru interogatoriu.
Haide, e palpitant! Până şi stagiarul e entuziasmat.
Mă cheamă Ian.
- Vrei să luăm cosfimetrul? - Nu.
Ia-l! Ăla care seamănă cu prăjitorul de pâine.
Ştiu cum arată.
Cum îi schimb sunetul de apel?
Un astrofizician ar trebui să ştie să-şi schimbe singur sunetul de apel.
- De ce mă suni? - N-am vrut să ţip.
- Stagiarul a zis s-o luăm pe aici. - Ian... Mă cheamă Ian.
Nu vreau să fiu înjunghiată în numele ştiinţei.
- E-n regulă, suntem americani! - Crezi că acum le vor plăcea de noi?
- Sunt doar nişte copii. - Sunteţi de la poliţie?
Nu, suntem oameni de ştiinţă. Mă rog, eu sunt.
Noi doar am găsit-o.
Ne arătaţi şi nouă?
Nu pare în regulă.
Unde a dispărut?
E incredibil!
- Ce s-a întâmplat? - Uneori se întoarce, alteori nu.
Vreau să arunc şi eu ceva. Jane, dă-mi pantoful tău.
- Am mai văzut aşa ceva doar în... - New Mexico?
Nu atinge nimic!
Dă-mi pantoful tău.
Alea erau cheile de la maşină?
Darcy!
Eterul ne-a trezit. Convergenţa se apropie.
Ai întârziat.
Bucuria e uneori mai istovitoare decât lupta.
Înseamnă că nu faci cum trebuie una dintre ele.
Posibil... Ce mai fac stelele?
Încă strălucesc. De aici văd Cele Nouă Lumi şi 10 miliarde de suflete.
Îţi aminteşti ce ţi-am spus despre Convergenţă?
Da, alinierea lumilor. Se apropie, nu?
O asemenea minune s-a mai întâmplat doar înainte să-mi încep straja.
Puţini o pot simţi şi mult mai puţini o pot vedea.
CHiar dacă efectele sale pot fi periculoase,
e cu adevărat minunată.
Eu nu văd nimic.
Poate nu asta e frumuseţea pe care o cauţi.
- Ce mai face? - Muritoarea ta e foarte inteligentă.
Încă nu ştie, dar şi ea studiază Convergenţa.
- Chiar şi... - Ce e?
N-o pot vedea.
Jane? Unde naiba ai fost?
- Sper că n-ai chemat poliţia. - Ce altceva puteam face?
- Să nu suni la poliţie? - M-am speriat.
Poliţia va anunţa FBI-ul, apoi cei de la SHIELD vor închide zona.
Am avut acces nelimitat la o anomalie gravitaţională.
- Singura competiţie erau nişte copii. - Jane, ai lipsit cinci ore!
Poftim?
Ce ciudat!
Normal...
Jane!
Scuze, voiam să mă asigur că eşti adevărat.
- A fost o zi tare ciudată. - Sunt aici.
- Unde ai fost? - Tu unde ai fost?
- Heimdall nu te-a putut vedea. - Am fost exact unde m-ai lăsat.
Te-am aşteptat, am plâns şi apoi te-am căutat...
- Mi-ai promis că te întorci. - Ştiu, dar Podul Curcubeu a fost distrus.
Cele Nouă Regate au fost cuprinse de haos, s-au dezlănţuit războaie...
A trebuit să opresc măcelul.
Nu e o scuză tocmai proastă...
Dar te-am văzut la televizor, erai la New York!
Jane, am luptat ca să te apăr de pericolele lumii mele.
M-am înşelat, am fost un prost.
Cred că soarta ne-a adus împreună.
Nu ştiu unde ai fost, ce s-a întâmplat, dar de ceva sunt sigur...
- Ştiu că... - Da?
Poftim?
Chiar tu eşti?
- Eram cam ocupaţi. - Cred că vom fi arestate.
Nu uita unde am rămas.
Uită-te la tine! Tot aşa musculos ai rămas.
- Cum mai e în spaţiu? - E bine.
- Mă scuzaţi! - Sunteţi Jane Foster?
- Îl cunoaşteţi pe acest domn? - E stagiarul meu.
- E stagiarul stagiarei mele. - Aţi încălcat o proprietate privată.
Trebuie să veniţi cu mine.
Jane! Jane?
- Eşti teafără? - Ce s-a întâmplat?
- Mâinile la cap şi daţi-vă înapoi! - Femeia aceasta nu se simte bine.
- E periculoasă! - Şi eu!
Solicit întăriri!
- Ţine-te de mine! - Ce faci?
S-o mai facem încă o dată.
Bună!
Bun venitîn Asgard.
SVARTALFHEIM, REGATUL ÎNTUNERICULUI
Priveşte-mi moştenirea, Algrim.
Îţi aminteşti de sacrificiul soldaţilor noştri?
Nu va fi în zadar.
Asgardienii vor suferi aşa cum am suferit şi noi.
Vom recupera Eterul şi vom restaura întunericul,
distrugând acest univers blestemat.
- Ce-i acolo? - Nu te mişca.
- Nu e de pe Terra. Ce e? - Nu ştim.
Nu va supravieţui energiei care se acumulează în ea.
- E un generator de câmp cuantic, nu? - E o Forjă de suflete.
Forja de suflete transferă energia moleculară dintr-un loc în altul?
Da.
E generator de câmp cuantic.
Vorbele mele sunt doar nişte zgomote pe care le ignori?
- E bolnavă. - E muritoare.
- Boala e trăsătura lor caracteristică. - Am adus-o aici ca s-o ajutăm.
N-are ce căuta în Asgard, aşa cum o capră n-are ce căuta la un banchet.
Tocmai m-a făcut...? Cine te crezi?
Eu sunt Odin, regele Asgardului, protectorul Celor Nouă Regate.
- Eu sunt... - Ştiu prea bine cine eşti, Jane Foster.
I-ai povestit tatălui tău despre mine?
E ceva în ea, tată. Ceva ce n-am mai văzut până acum.
Lumea lor are vindecători. Li se spune doctori. Lasă-i să-şi facă treaba.
- Gărzi, duceţi-o înapoi pe Midgard! - În locul tău...
N-o atingeţi.
Eşti teafără, Jane?
E imposibil.
Infecţia o protejează.
Nu, infecţia se protejează pe sine.
Vino cu mine.
Există relicve care predatează universul.
Ce e în ea pare a fi una din ele.
Cele Nouă Regate nu sunt eterne. Au avut un răsărit şi vor avea un apus.
Dar înainte de acel început, forţele întunericului, Elfii Întunericului,
stăpâneau absolut şi incontestabil.
"Născuţi din întunericul etern, Elfii Întunericului vor veni să fure lumina."
Mama ne spunea poveştile astea când eram copii.
Conducătorul lor, Malekith, a făurit o armă din acel întuneric.
I se spunea Eter.
Celelalte relicve seamănă cu pietre, dar Eterul e fluid şi în continuă mişcare.
Transformă materia în materie neagră
şi caută gazde pentru a-şi trage puterea din energia lor vitală.
Malekith a vrut să folosească puterea Eterului
ca să transforme universul în întuneric.
Dar, după eternităţi întregi de măcel, tatăl meu, regele Bor, a izbândit,
instaurând o eră a păcii ce a rezistat mii de ani.
- Ce s-a întâmplat? - I-a ucis pe toţi.
Eşti sigur?
S-a presupus că Eterul a fost distrus, dar uite că a reapărut.
Elfii Întunericului sunt morţi.
În cartea ta scrie cum îl scoţi din mine?
Nu, nu scrie aşa ceva.
Lumile se vor alinia în curând.
- Vei fi ultimul dintre Damnaţi. - Îmi jertfesc bucuros viaţa.
Asta au făcut soldaţii noştri şi nu e mia puţin decât ai făcut tu.
Vei deveni întuneric,
condamnat la această existenţă până te va consuma.
Puterea duşmanilor noştri nu ne va putea atinge.
Le voi distruge apărarea şi vei reveni într-un nou univers.
Odin îmi aduce prieteni noi. Ce drăguţ din partea lui.
Nu te interesează cărţile pe care ţi le-am trimis?
Aşa îmi voi petrece eternitatea? Citind?
Am fac tot ce-am putut ca să fii în tihnă, Loki.
Zău? Şi Odin e la fel de grijuliu?
Sau Thor? Cred că e enervant să te întrebe tot timpul despre mine.
Ştii foarte bine că faptele tale te-au adus aici.
Faptele mele? Doar am dat viaţă minciunii pe care mi-aţi spus-o toată viaţa.
- Mi-aţi spus că sunt născut să fiu rege. - Rege?
Un rege adevărat îşi recunoaşte greşelile. Cum rămâne cu oamenii ucişi pe Terra?
Puţini, nici nu se compară cu câţi a ucis Odin.
- Tatăl tău... - Nu e tatăl meu!
Nici eu nu sunt mama ta?
Nu, nu eşti.
Mereu i-au desluşit pe ceilalţi, dar nu şi pe tine.
Când ai venit după mine, ştiui că am probleme.
Heimdall nu te-a mai văzut. Nu mai erai pe Terra.
- Cum e posibil aşa ceva? - Cred că erai între lumi.
Cele Nouă Regate călătoresc prin Yggdrasil.
Orbitează în jurul Midgardului, aşa cum planeta voastră o face în jurul soarelui.
La fiecare cinci mii de ani, lumile se aliniază perfect.
Aceasta e Convergenţa.
În tot acest timp, graniţele dintre lumi dispar.
E posibil ca tu să fi găsit un asemenea punct.
Ai noroc că te-am găsit...
Odată ce alinierea se sfârşeşte, conexiunea se pierde.
Îmi place cum explici...
Ce se va întâmpla cu mine?
- Voi găsi o cale să te salvez. - Dar tatăl tău...
Tatăl meu nu ştie chiar totul.
Ai grijă să nu te audă.
Jane Foster, ea e Frigga, regina Asgardului şi mama mea.
Bună!
Ar fi bine să mergeţi pe scările din stânga.
- Temniţa... - Loki!
Du-te! Voi avea eu grijă de ea.
Parcă nu le-ar place închisoarea!
Destul!
Întoarceţi-vă în celule şi nu veţi mai păţi nimic. Promit!
Prea bine. Nu vă promit nimic.
Trimiteţi un escadron la armurărie! Apăraţi-o cu orice preţ.
Asiguraţi temniţa. Frigga! Mergeţi!
E doar o încăierare, nu avem motiv să ne temem.
- Niciodată n-ai ştiut să minţi. - Du-o în odaia ta.
- Voi veni după voi când va fi linişte. - Ai grijă!
Chiar dacă am trecut prin atâtea, regina mea încă îşi face griji pentru mine.
Doar pentru că-mi fac eu griji ai supravieţuit.
Ascultă-mă cu atenţie. Trebuie să faci tot ceea ce-ţi spun.
Da, doamnă!
Frigga!
Renunţă, creatură, şi s-ar putea să supravieţuieşti.
Am trecut prin mai rău, femeie.
- Cine eşti? - Eu sunt Malekith.
Voi lua ce-mi aparţine!
Mi-ai luat ceva, copilă. Îl vreau înapoi.
Vrăjitoareo!
- Unde-i Eterul? - N-o să-ţi spun!
Te cred.
Universul se roteşte într-un ciclu de cinci mii de ani,
iar la fiecare ciclu, toată lumile se aliniază.
Imaginaţi-vă că asta e lumea noastră, iar asta e altă lume.
În mod normal, sunt separate.
Dar, în timpul alinierii, totul e conectat.
Toate Cele Nouă Lumi se împletesc.
Gravitaţia, lumina şi chiar materia, trec dintr-o lume în alta.
Dacă ni s-ar întâmpla acum, rezultatele ar fi catastrofice.
Pilele mele gravimetrice pot stabiliza focarul convergenţei.
De data aceasta, alinierea şi celelalte lumi vor trece pe lângă noi.
E minunat şi simplu. Aveţi întrebări?
Da, îmi dai pantoful înapoi?
Recuperează-ţi puterile pentru a putea recupera Eterul.
Iar când o vei face, îi vei ucide pe toţi.
Jane Foster, trebuie să vii cu noi.
Încă nu am reparat scuturile palatului.
Artileria noastră nu îi poate detecta, nici măcar Heimdall nu-i poate vedea.
Regele meu, suntem fără apărare.
Acum e prizoniera ta?
Lăsaţi-ne singuri!
Nu vreau să mă cert cu tine.
Nici eu cu tine, dar voi merge după Malekith.
Suntem în posesia Eterului. Malekith va veni la noi.
Da, şi ne va distruge.
- Îi supraestimezi puterea. - Nu, ţin la viaţa alor noştri.
O voi duce pe Jane în Lumea Întunericului pentru a îndepărta inamicul de Asgard.
Când Malekith va extrage Eterul din Jane, va deveni expus şi vulnerabil.
Îl voi distruge atât pe el, cât şi Eterul.
Dacă dai greş, rişti ca arma să cadă în mâinile inamicilor.
Riscul e mult mai mare dacă nu facem nimic.
Nava lui poate fi chiar acum aici şi noi nici măcar n-am şti.
Când, şi dacă va veni, va fi învins de 10.000 de săbii asgardiene.
- Şi câţi soldaţi vom pierde? - Câţi e nevoie!
Vom lupta!
Până la ultima răsuflare asgardiană,
până la ultima picătură de sânge asgardian.
În ce fel eşti diferit de Malekith?
Diferenţa, fiule, e că eu voi câştiga.
Jane nu mă sună, Erik nu mă sună, idioţii de la SHIELD nu mă sună...
- Ce e SHIELD? - E secret.
Salut, Erik! Tot eu sunt, Darcy.
Thor s-a-ntors şi-a dus-o pe Jane în Asgard, iar eu nu prea ştiu ce să fac.
Cunoscutul astrofizician, dr Erik Selvig,
cunoscut pentru implicarea în invazia extraterestră din New York,
umbla dezbrăcat...
Darcy, trebuie să vezi ce e la televizor.
Cum îl mai cheamă pe prietenul tău, Erik?
... şi a început să ţipe la vizitatori.
Poliţia l-a reţinut pentru un examen psihiatric.
Trebuie să întrunim consiliul de război.
Podul Curcubeu e închis din ordinul tatălui tău.
Nimeni nu pleacă, nimeni nu intră.
Înfruntăm un inamic care e invizibil chiar şi pentru mine.
La ce bun e un asemenea gardian?
Malekith se va întoarce, ştii bine.
Am nevoie de ajutorul tău.
Nu pot încălca porunca regelui, nici măcar pentru tine.
Nici nu-ţi cer aşa ceva.
Regatele au nevoie de un Atoateziditor puternic şi necontestat, chiar dacă nu e.
Dar e orbit, Heimdall, de furie şi suferinţă.
- Aşa suntem toţi, dar eu văd totul clar. - Riscurile sunt prea mari.
Tot ce vom face presupune riscuri. Nu există altă cale.
Ce vrei de la mine?
Vreau de la tine trădarea supremă.
Succesul ne va aduce exilul, iar eşecul ne va aduce moartea.
Malekith ştia că Eterul e aici. Îi simte puterea.
Dacă nu facem nimic, se va întoarce după el,
dar de data asta, va distruge întregul Asgard.
Trebuie s-o mutăm pe Jane de aici.
Podul Curcubeu e închis, iar teseractul e închis într-un seif.
Sunt şi alte căi de a pleca din Asgard, însă foarte puţini le cunosc.
De fapt, doar unul singur.
Nu...
Thor, după atâta timp, tocmai acum mă vizitezi?
De ce?
Ai venit să te bucuri, să mă batjocoreşti?
Termină, Loki. Gata cu iluziile.
Acum mă vezi, frate.
- A suferit când a murit? - N-am venit să plângem împreună.
În schimb, îţi ofer altceva mai important.
- Continuă... - Ştiu că şi tu cauţi răzbunarea.
Dacă mă ajuţi să evadez din Asgard, îţi voi oferi şansa răzbunării.
Apoi te vei întoarce în această temniţă.
Eşti cu adevărat disperat dacă-mi ceri mie ajutorul.
Ce te face să crezi că poţi să ai încredere în mine?
Nu am! Mama a avut încredere în tine.
Când ne-am certat în trecut,
am făcut-o având o mică speranţă că fratele meu încă mai există.
Speranţa asta nu mai există ca să te protejeze.
Dacă mă trădezi, te voi ucide.
Când începem?
- Te va trăda. - Va încerca.
Nu-ţi stă deloc în fire, frate. Atât de tainic...
Eşti sigur că nu vrei să foloseşti forţa?
- Dacă nu taci, s-ar putea s-o folosesc. - Bine... cum vrei. Nici nu sunt aici.
- Aşa e mai bine? - Măcar compania e mai bună.
Totuşi n-ar trebui să fii atât de ostentativ.
Frate, arăţi fermecător.
N-o să te doară mai puţin dacă te ucid în forma asta.
Poate-l preferi pe unul dintre noii amici, dacă-i placi atât de mult.
E mult mai bine!
Costumul e puţin cam exagerat. Cam strâmt, dar câtă încredere îţi oferă.
Simţul dreptăţii mă cuprinde.
Vrei să purtăm o discuţie despre adevăr, onoare şi patriotism?
Dumnezeu să binecuvânteze Amer...
Ce e?
Ai putea măcar să-mi dai o armă. Pumnalul meu, orice...
În sfârşit, gândeşti puţin.
Credeam că-ţi plac trucurile.
Si apoi? Muritoarea ta e păzită de o legiune întreagă de asgardieni.
- Te vor vedea de la depărtare. - Nu eu mă voi duce după ea.
Nu mi-e foame.
Foarte bine. Să mergem!
- Tu cine eşti? - Sunt Loki. Poate ai auzit de mine.
Asta-i pentru ce-ai făcut la New York.
- Îmi place de ea. - Iar Atoateziditorul?
Am jurat să-l anunţ de orice nelegiuire împotriva tronului.
M-ai chemat aici pentru o problemă urgentă.
- Ce s-a întâmplat? - Trădare, stăpâne.
- A cui? - A mea!
Regele meu, muritoarea a fost răpită!
Opriţi-l pe Thor prin orice mijloace.
Aici sunt! Prindeţi-i! La comanda mea!
- Îi reţin eu. Ia-o pe ea. - Mulţumesc!
Dacă-l trădezi, te voi ucide!
Şi eu mă bucur să te văd, Sif.
La ce ne ajută că Loki te va ajuta şi că vei elibera muritoarea?
Vom muri imediat ce vom păşi în afara palatului.
Tocmai de asta, prietene, nu vom pleca pe jos.
- Îţi câştig cât de mult timp voi putea. - Mulţumesc, prietene!
Dacă măcar te gândeşti să-l trădezi...
Mă vei ucide? Înseamnă că se va face coadă.
Am crezut că ai spus că ştii să pilotezi nava asta.
Am zis "Cât de greu poate fi".
Ieşiţi din navă!
Orice ai face, frate, îţi sugerez să te grăbeşti.
Gura, Loki!
Cred că mi-a scăpat ceva. Am apăsat pe toate butoanele.
- Nu le lovi, apasă-le uşor. - Le apăs uşor, dar nu merge!
- Cred că ai ratat o coloană. - Gura!
De ce nu mă laşi pe mine? E clar că sunt mai bun ca pilot.
Serios? Dintre noi doi, cine poate zbura?
- Vai de mine, e moartă? - Jane!
Sunt bine...
Să n-aud niciun cuvânt.
Ne urmăresc.
Acum trag în noi.
Mulţumesc pentru comentariu, Loki. Nu-mi distragi deloc atenţia.
Bravo! Tocmai ţi-ai decapitat bunicul.
E minunat. A fost o idee absolut genială!
"Hai să furăm cea mai mare şi vizibilă nava din univers şi să fugim cu ea".
"Să zburăm prin oraş şi să ne lovim de orice întâlnim, ca toţi să ne vadă".
Genial, Thor!
Văd că nu ţi-ai pierdut graţia cât ai stat în temniţă, Loki.
M-ai minţit!
- Sunt impresionat. - Mă bucur că eşti mulţumit.
Acum fă ce ai promis. Du-ne pe drumul tău secret.
- Fandral! - Acum.
Pentru Asgard!
Nu e nimic personal, băieţi.
Loki!
Dacă ar fi uşor, toţi ar putea s-o facă.
- Eşti nebun? - Tot ce se poate.
Trebuie să-ţi recuperezi puterile, să-i nimicim.
Nu.
Asgardul e irelevant.
Eterul şi-a găsit drumul spre casă.
Ce-aş putea face cu puterea care-i curge prin vene...
- Te-ar distruge. - Văd că ea rezistă... deocamdată.
Nici nu-ţi imaginezi cât e de puternică.
- Ia-ţi rămas-bun. - Nu azi.
Azi, mâine, peste o sută de ani... Nici nu contează. E doar o clipă.
Nu vei fi pregătit niciodată! Singura femeie care te-a iubit va muri.
Aşa vei fi satisfăcut?
- Satisfacţia nu-mi stă în fire. - Nici capitularea mie.
- Fiu al Odin... - Nu doar al lui Odin!
Crezi că doar tu ai iubit-o pe mama?
Tu i-ai învăţat trucurile, însă eu i-am câştigat încrederea.
"Încredere"? Ăsta a fost ultimul ei cuvânt?
- "Încredere", când ai lăsat-o să moară? - Tu cum ai ajutat-o din temniţă?
- Cine m-a băgat acolo? Cine?! - Ştii foarte bine cine!
Nu şi-ar dori să ne luptăm.
Dar n-ar fi tocmai surprinsă.
Aş vrea să pot avea încredere în tine.
Ai încredere în furia mea.
Trebuie să semnaţi pentru lucrurile tatălui dv, dle Selvig.
Da, desigur. Tatăl meu... Doctorul Erik Selvig.
Un portmoneu maro,
un inel pentru chei, medicamente prescrise...
Mai multe...
Erik!
- Şi astea! - Da, alea...
Slavă Domnului!
Erik!
- Da? - Sunt Darcy.
Darcy...
- Ce mă bucur să te văd. - Şi mie mi-a fost dor de tine.
- Cum m-aţi găsit? - Ai apărut dezbrăcat la televizor.
Bun, trebuie să plecăm. Avem multă treabă.
Devine cam ciudat acum.
N-ar trebuie să mă ocup de aşa ceva.
Nu sunt plătită destul pentru aşa ceva. De fapt, nici nu sunt plătită.
Eu sunt Ian, apropo. Stagiarul lui Darcy.
Nici eu nu sunt plătit. Vă simţiţi bine?
Am avut un zeu în minte. Nu recomand asta.
- Dr Selvig, chestia asta piuie. - Se întâmplă mai repede decât credeam.
Ce se întâmplă?
- Păsări? Asta se întâmplă? - Sunt grauri.
Se numeşte murmurare. Priveam păsările cu tata când eram copil.
Priviţi!
Unde au dispărut?
Ce naiba s-a întâmplat? De ce zâmbeşti?
Nu e nimic mai reconfortant
decât să realizezi că lumea e mai nebună decât tine.
Duceţi-mă la laboratorul lui Jane.
Jane.
Malekith.
Sunteţi pregătiţi?
Eu sunt!
- Planul ăsta al tău ne va ucide. - Posibil...
- Încă n-ai încredere în mine, frate? - Tu ai avea?
Nu, n-aş avea.
Thor!
Nu!
Chiar ai crezut că am ţinut la Frigga sau la oricare din voi?
Mi-am dorit doar să vă văd pe tine şi pe Odin morţi la picioarele mele.
Malekith!
Eu sunt Loki din Jotunheim şi ţi-am adus un cadou!
Vreau un singur lucru în schimb.
Un loc în faţă, din care să văd cum Asgardul arde.
E duşman al Asgardului. Era închis într-o temniţă.
Uită-te la mine!
Loki, acum!
Nu!
Ne vedem în iad, monstrule!
Nu, nu...
Prostule, nu m-ai ascultat.
Ştiu... sunt un prost.
- Sunt un prost! - Rămâi cu mine.
Îmi pare rău...
E-n regulă... O să-i spun tatei ce ai făcut azi.
N-am făcut-o pentru el.
Nu!
Va dezlănţui Eterul.
Nu doar asupra Asgardului sau unei stele. Malekith va distruge totul.
Cum? Jane, cum?
- L-am văzut pe Terra. De ce acolo? - Convergenţa...
Dumnezeule! Nimic nu s-ar fi întâmplat dacă nu găseam Eterul.
Malekith l-ar fi luat mai devreme.
- L-am găsit fiindcă te căutam pe tine. - Jane...
Acum am rămas aici.
Nu e de la mine.
- Alo? - Bună, Jane! Sunt Richard.
- Richard? Unde eşti? - Încă sunt la birou.
- Am avut o zi nebună. - E uimitor...
Serios? Mi-a plăcut prânzul nostru, chiar dacă n-am comandat nimic.
- Cum de am semnal aici? - Deranjez? Vrei să sun mai târziu?
Nu, nu! Orice ai face, nu închide telefonul.
Bine. Mă întrebam dacă vrei să mai încercăm o dată.
- Poate la cină, data viitoare. - Da, da...
- Rămâi la telefon. - Bine.
Dumnezeule!
- Te-am întrerupt din treabă? - Deloc!
Nu te mai aud, eşti într-un tunel?
Unde mergem? De ce sunt atâţia pantofi aici?
O să-i trimit un mesaj.
- Cine e Richard? - Vorbeşti serios?
Jane! Nu poţi pleca aşa! Întreaga lume a luat-o razna.
Anomaliile se extind.
- Ai fost la o petrecere? - Erik.
Jane, ce minunat!
- Ai fost în Asgard. - Unde-ţi sunt pantalonii?
- A zis că-l ajuta să gândească. - Am nevoie de toate lucrările tale.
Tot ce ai despre anomaliile gravimetrice, absolut totul.
- Nu vine şi fratele tău? - Loki a murit.
Slavă Domnului!
- Adică... Condoleanţe! - Mulţumesc.
Îmi cer iertare, stăpâne.
Aduc veşti din Lumea Întunericului.
- Thor? - Nu l-am găsit Thor.
Şi nici arma, dar...
Ce?
Am găsit un trup.
Loki.
Malekith va lansa Eterul în locul în care Cele Nouă Lumi sunt conectate.
Cu fiecare lume distrusă, puterea îi va creşte exponenţial.
Va afecta întregul univers.
Alinierea e doar temporară.
Trebuie să fie în locul potrivit, la momentul potrivit.
- De unde ştim care a acel loc? - Urmăm indicaţiile.
S-a mai întâmplat acum mii de ani. Cei din vechime au fost martori.
Toate marii constructori, maiaşii, chinezii, egiptenii,
s-au folosit de efectul gravitaţional al Convergenţei.
Stonehenge, Snowdon, Great Orme...
Toate sunt coordonate care ne conduc... aici.
Greenwich.
Zidurile dintre lumi vor fi aproape inexistente.
Legile fizicii vor fi date peste cap.
Scăderi şi măriri ale gravitaţiei, distorsiuni ale spaţiului...
Întreaga realitate va fi distrusă.
Ar fi mai bine să mă îmbrac.
Concentrează-te, e important!
Trebuie să scoatem lumea de-acolo, apoi Jane şi Eric le vor activa din turn.
Sunt prinse între ele.
- Măcar ştii ce fac? - Nu.
Nici eu.
Mai repede!
Măiculiţă!
Nu era nevoie să vii aşa departe. Moartea te-ar fi găsit oricum.
- Nu de mâna ta! - Universul tău n-a fost menit să fie.
Lumea ta şi familia ta vor fi distruse!
- Nu mai avem timp. - Încă puţin.
Eşti sigură că o să meargă?
Aparatul acela detectează anomaliile, nu le cauzează.
Hai, Darcy!
La câtă putere ai, am crezut c-o să loveşti mai tare.
Convergenţa va fi la maxim peste şapte minute.
Înseamnă că trebuie să-l ţinem ocupat pe Malekith timp de opt minute.
Ai face bine să te ţii de ceva.
A fost super! Cum ai reuşit?
Câmpurile gravitaţionale interacţionează cu punctele slabe dintre lumi...
Ia-l pe cel cu sabia!
Ce naiba s-a întâmplat?
Fugi!
Ce faceţi? Trebuie să plecaţi imediat de-aici!
Glumeşti, nu? Afară e Thor cu ciocanul său!
Confirmaţi că nava e ostilă.
Nava e ostilă.
Aveţi permisiunea să atacaţi.
Recepţionat! Rachetele sunt armate.
Am lansat rachetele!
Racheta a ratat ţinta! Repet, racheta a ratat ţinta!
Am pierdut controlul! SOS! Am pierdut controlul!
- Ce faci? - Chestia asta nu se mai conectează.
Haide!
- Eşti teafără? - Mi-ai salvat viaţa.
Da, aşa e.
- Darcy! - Jane!
- Ian? - Selvig?
Miau-miau!
Atenţie la uşi!
- Cum ajung la Greenwich? - Mergi trei staţii cu metroul ăsta.
Atenţie la uşi!
Scuze!
- Nu mai avem timp! - Jane? Jane!
Thor!
Am ajuns prea târziu.
Convergenţa e la apogeu.
- Cu astea o putem opri? - Nu de aici.
Nu ne putem apropia destul.
Eu pot.
Malekith!
Întunericul se întoarce, asgardianule!
Ai venit să vezi cum ţi se sfârşeşte universul?
Am venit să-ţi accept capitularea.
Crezi că mă poţi opri? Eterul nu poate fi distrus.
Dar tu poţi fi distrus!
Thor! Nu!
Jane!
E toată lumea teafără?
Se va întoarce.
Doar că ultima dată a lipsit doi ani.
Au trecut doar două zile.
A spus ceva înainte să plece?
A spus că are de rezolvat nişte probleme cu tatăl său.
A comis trădare când am plecat.
Cândva ai spus că nu va exista un rege mai înţelept decât mine.
Te-ai înşelat. Convergenţa a reunit regatele.
Toţi au văzut cum ţi-ai oferit viaţa ca să-i salvezi.
Ce-i poate oferi Asgardul în schimb noului său rege?
Viaţa. Tată, nu pot fi regele Asgardului.
Voi proteja Asgardul şi celelalte regate până la ultima răsuflare,
dar n-o pot face de pe tron.
Chiar şi cu nebunia sa, Loki înţelegea domnia aşa cum eu n-o pot face vreodată.
Brutalitatea şi sacrificiul te schimbă.
Mai bine sunt un om bun, decât un rege bun.
Fiul meu vorbeşte sau femeia pe care o iubeşte?
Iar când tu vorbeşti, nu aud vocea mamei?
Nu e pentru Jane, tată. Nu ştie ce am venit să-ţi spun.
Nu contează dacă-mi interzici s-o mai văd
sau îmi îngăduieşti să conduc împreună cu ea.
Un fiu şi-a dorit tronul prea mult, altul nu şi-l doreşte deloc.
- Asta-i moştenirea mea? - Loki a murit onorabil.
Voi încerca să fac şi eu la fel. Nu e o moştenire suficientă?
Îţi aparţine, dacă eşti vrednic de el.
Voi încerca să fiu.
Nu-ţi pot da binecuvântarea mea şi nu-ţi pot ura noroc.
Ştiu.
Chiar dacă sunt mândru de bărbatul care a devenit fiul meu...
n-aş putea să-ţi spun nici măcar asta.
Pot doar să-ţi vorbesc din inimă.
Du-te, fiule!
Mulţumesc, tată!
Nu, eu îţi mulţumesc!
Traducerea: Shadow & mileena
THOR: ÎNTUNERICUL
Vi-l prezint
pe Taneleer Tivan, Colecţionarul.
Asgardieni, sunt onorat.
Ştii de ce suntem aici.
Desigur.
Dacă pot întreba,
de ce nu-l ţineţi în siguranţă în propriul seif?
Teseractul e deja în Asgard.
Nu e înţelept să păstrăm două Pietre ale Infinitului împreună.
Sunteţi înţelepţi.
Vă asigur ca va fi în deplină siguranţă,
aici, în colecţia mea.
Asigură-te că aşa va fi.
Am deja una...
...au mai rămas cinci.
---=== S F Â R Ş I T ===---
by Amstel