Okei...
Luoja...
Luoja, luoja...
Apua, apua.
Apua. - Tartu käteeni.
Luoja... - Ei, ei.
Älä unohda...
Jessie?
Jessie!
Kello on nyt vartin yli. Sano jotakin.
Osallistujat: Jessica Miller isä David
Vain harva tunsi isäni.
Ne, jotka tunsivat, pitivät häntä kummallisena.
Lapsena toivoin toisenlaista isää.
Normaalia. Sellaista, joka ei ole hullu joka ajaa ihmiset tiehensä.
Ajattelin että...
Tajusin, miten paljon olet tehnyt minulle ja olen pahoillani.
Toivon voivani tehdä sinut ylpeäksi -
ja että minusta tulee ainakin puoliksi yhtä hyvä kuin sinä olit.
Otan osaa, Jessie. Hei, kaikki.
Sam, olemme tässä kaksistaan. - Ahaa, kiva.
Sinulla on varmaankin vaikeaa nyt, joten ajattelin tulla käymään illalla.
Voisimme mennä drinkille tai jotain.
Mutta ei kokaiinia, en harrasta sitä enää. - Isä David on mukana tässä.
Haluaisitko sanoa vielä jotain isästäsi?
En.
Onko tuo hänen päiväkirjansa? - On.
Saanko vilkaista?
Isästä voi sanoa kaikenlaista mutta on tämä aika hurjaa.
Jollet löydä mitään, voimme ainakin panna tämän Instagramiin.
Oletko nähnyt tästä kaiken? - Olen.
Hurjaa. Sitä arvelinkin.
Hän ymmärsi, että olit alentuva häntä kohtaan. Että pidit häntä vitsinä.
Anteeksi, Jessie.
Ei isä ollut vitsi. Hän oli hyvä.
Ihmiset ovat erilaisia kuin luulee.
Eikä sillä ole väliä.
Hankitaan näyttöä. Eikö niin? Jos sitä on mahdollista löytää.
Kiitos.
Ihme, että et kutsunut Martya. - Mitä jos olisin kutsunut?
Olet huono valehtelemaan. -Joko pitää ruveta katumaan, että pyysin sinua?
Miksi tulit mukaan? - Haluan seikkailla.
Seremoniallisen lopun tälle. Löytääkseni itseni.
Sinulla on enemmän menetettävää. Työsi ja tyttöystäväsi, jos hän vielä odottaa.
Oletko muka sanonut itsesi irti Tescosta? - Sain potkut.
Onko Jessie saanut potkut? Miksi?
Siksi, että ei ei kelvannut vastaukseksi. - Siinä mielessä voi olla huonoja uutisia.
Mitä tarkoitat?
Hei. - Hei, lapset.
Kiva tavata lopultakin.
Hei.
Kerroin juuri Samille, miksi haluan tehdä tämän itse.
Hän sanoi, että olet muuttanut mielesi. - Mitä useampia, sitä turvallisempaa.
Joo, ja sinne tulee leirinuotio, joten kivaa tiedossa.
Joo, kiva. - Hienoa.
Näytä.
Onko tämä ihan oikea? - On.
Eikö olekin siistiä? - No vähintään.
Isäsi näki maanalaisen olion. - Kuulostaa ex-poikakaveriltani.
Isä sanoi sitä luolahirviöksi. - Ihan eri asia kuin Bigfoot.
Ennen sitä olisi sanottu demoniksi. Siitä on paljon uskonnollista ikonografiaa
Lisää paskapuhetta.
Ei tuo auta yhtään, Joanna.
Nykyaikana sitä sanottaisiin avaruusolioksi.
Kuvitelkaa hieroglyfejä avaruusihmisistä, raketeista sun muusta.
Mitä jos se olikin avaruusolio?
Jolleivät ne jostain syystä päässeetkään takaisin avaruuteen -
ja muutamat niistä piiloutuivat maan alle meiltä piiloon.
Sori vaan, mutta älä viitsi.
Miksi ei? - Avaruusoliot on kiva juttu ajatuksena -
mutta minä en ole pelännyt hirviöitä kuin viimeistään viisivuotiaana.
Sitten et tiedä paljoakaan hirviöistä.
Olen nähnyt muutaman. - Äitiäsi ei lasketa.
Kukaan ei ole valokuvannut sitä. Me olisimme ensimmäisiä.
Nyt siitä on vain luolamaalauksia ja piirustuksia.
Valokuvilla tienaisi rutkasti rahaa. - Se todistaisi isän olleen oikeassa.
Miten paljon rahaa? - Arvasin, että se herättäisi sinut.
Paljon. - Pitää käydä vessassa.
Oho.
No voi hitto. - Mitä?
Ruma otus.
Jess? Jess!
Anteeksi. Tiedän, että et halunnut meitä mukaan.
Mutta sinä tulit kuitenkin. - Niin, sinun vuoksesi.
En tiennyt, miten voit. Et vastannut minulle.
Sam kertoi minulle isästäsi. Halusin vain tietää, miten voit.
Hyvin minä voin.
Mehän emme ole puhuneet paljon sitten sen Michaelin jutun.
Mutta olen täällä nyt. Sinun vuoksesi.
Voin minä lähteä, jos haluat.
En ajattelisi pahalla.
Hämähäkki. Jälki niskassani on kuin...
En tiedä mistä se kaveri tuli.
Muistako hassunkuriset ilmeet -leikin? - Joo.
Oletko valmis?
Yksi, kaksi...
Luoja. - Olenko komea?
Onko vielä pitkästi? - Ei.
Mihin me lupaa tarvitsemme? Onko täällä ihmisiä puissa kyttäämässä?
Isä hankki aina luvan. - Millainen luolahirviölupa on?
Parasta olla puhumatta siitä. - Niin, valkotakkiset eivät saa ottaa meitä
Lähde, jollet halua olla mukana. - Jessie.
Mitä? - Leikkiähän se vain oli.
Niin kuin se, kun kaikki nauroivat isälle päin naamaa.
Lopeta. En aio enää keventää tunnelmaa.
Joanna...
Mennään nyt hakemaan luvat. Kaikki on paremmin, kun leiri on pystyssä.
Kuvittele. - Hänellä on vaikeaa.
En minä häntä tarkoittanut. - Kummallakin on vaikeaa.
Olisi hän voinut puolustaa minua.
Sinä luet liian paljon. -Onneksi se ei maksa mitään kirjastossa.
Frank.
Tässä. - Kiitos.
Tarvitaanko luolan tutkimiseen lupa?
En suosittele luolia. Täällä on vaellus- reittejä, vesiputouksia, järviä.
Älkää menkö luoliin. - Ettehän te poliiseja ole?
Puutarhureita vain.
Ei teillä satu olemaan ruokaa tai jotain?
Tässä.
- Mitä?
Olisi kiva, jos olisi vähän näköalaa. - Pystytämme leirin tähän.
Onhan täällä rauhallista. Vaikka vähän kummallista.
Miten niin? - Ei kuulu lintujen laulua.
Etkö löydä kiiloja? - Minulla on yksi.
Kiitos.
Tämähän on ihan kivaa.
Isä opetti minut sytyttämään nuotion.
Niin, hän opetti meille kaikenlaista.
En ollut paikalla, kun hän kuoli. Poistuin huoneesta sekunniksi.
Anna anteeksi se mitä sanoin. Ei olisi pitänyt sanoa niin.
Kiitos.
Puhuiko hän paljon siitä oliosta?
Ei.
Ei ensi alkuun, mutta sitten hän ei muusta puhunutkaan.
Sinun pitäisi nukkua. Huomisesta tulee pitkä päivä.
En voi lakata katsomasta sitä. - Ole varovainen.
Siitä voi tulla päähänpinttymä.
Hyvää yötä, Marty. - Hyvää yötä.
Osaatko sinne täältä?
Sen pitäisi olla täällä. - Mutta kun ei ole.
Eiköhän palata takaisin jo? Jos osaamme enää takaisin.
No no. - Miksi aina puolustat häntä?
Sanoin vain kaksi kertaa 'no, no'. - Niin, kun minä sanoin mielipiteeni.
Luulen, että se on täällä päin. Luin jotain päiväkirjasta.
Mutta miten...
Aika vaikuttava.
Viimeinen tilaisuus palata takaisin.
Anna olla jo.
Eikö pitäisi säästää akkua? - En halua missata mitään.
Mitä jos pitää soittaa jollekulle? - Kenelle muka pitäisi soittaa?
Eihän täällä ole kenttäkään. - Eikö? Minulla toimii hyvin.
Niin minullakin. - Ja minulla.
Vaihda operaattoria, Joanna.
Se oli varmaankin kivi, joka putosi.
Ei hätää. -Ei niin, jollei satu jäämään kiven alle.
Pitääkö varoa muutakin kuin putoavia kiviä ja kuoppia.
Luolarottia. - Luolarottiako?
Karvattomia rottia. - Suksi suohon.
Ole huoleti. Ne ovat sokeita ja vailla pigmenttiä silmissä.
Mutta ne näkevät pimeässä. - Oletteko ikinä olleet pussipimeässä?
Ei sitä niin sanota. - No säkkipimeässä sitten.
Joo.
Ainahan valoa jostakin tulee.
Tämä ei tunnu hyvältä. - Mennään nyt vain.
Tämä on niin typerää että. - Kaikkien on tehtävä se.
Niin hiton typerää.
Mennään.
Eikö tunnukin merkilliseltä? - En tykkää tästä ollenkaan.
Sen kanssa on tehtävä rauha. Täytyy antautua.
Tämä on liian kammottavaa. Tuntuu kuin joku katsoisi olkapääni yli.
Kuin kävelisi jonkun haudan yli. - Ei minusta.
Minusta täällä on aika levollista.
Joanna, kaikki hyvin?
Joanna?
Mitä sinä teet? - Mitä?
Tule nyt, beibi. - Sam.
Hyvä yritys.
Mihin suuntaan?
Ne ovat isoja halkeamia. Aivan kuin isä ei olisi muistanut tätä paikkaa.
Mutta kaikkihan on niin yksityiskohtaista. - Jokin ei täsmää.
Ehkäpä täsmääkin.
Ehkä atmosfääri vaikuttaa eri tavalla eri ihmisiin. Sekoittaa pään.
Isä kuuli ääniä. - Mitä ääniä?
Hän sanoi niitä kuiskauksiksi.
Ja minä kun luulin kuvittelevani. - Mitä?
Sanoit päiväkirjan lukemisesta että siitä voi tulla päähänåinttymä.
Mitä he sanoivat?
Marty.
Marty!
Onko siitä päiväkirjassa? - On.
Ei, ei!
Ei! - Mitä sinä teet? Rauhoitu.
Anna minun olla! - Marty! Marty!
Marty!
Marty! Minne olet menossa?
Tule takaisin.
Marty! - Mitä hittoa tapahtuu, Jess?
Olet kertonut hänelle enemmän kuin minulle ja Samille.
Älä! Etkö voisi kerrankin olla minun puolellani?
Niin kuin isä. - Hän näki asioita.
Saiko hän hallusinaationsa täältä? - Nyt riittää.
Mitä? - Niin!
Äänet ja rotat ja unohtelu. Nyt riittää tältä päivältä.
Tuletko sinä?
En. Marty on yhä täällä.
Jaaha. Voi pojat.
Hyvää elämää.
Sinun ei pitäisi lähteä yksin. - Mutta sinähän et tee sille mitään.
Odota vähän.
Luuletko, että isä vain kuvitteli nähneensä hirviön?
Etkö ole vakuuttunut siitä vielä?
Hän sanoi, että jos löydettävää on, me löydämme sen.
Siksikö jäit? - Kyllä hän pärjää.
En minä sitä kysynyt.
Haluatko tietää todellisen syyn miksi tulin mukaan?
Saadakseni olla enemmän kanssasi.
Eihän meillä juuri ollut siihen mahdollisuutta kun olimme lapsia.
Ajattelin, että olisi hyvä aloittaa jostakin.
Ei, ei. Hitto.
Marty!
Narua ei ole enempää. - Loistavaa.
Vasemmalleko?
Vasemmalle.
TILA MELKEIN TÄYNNÄ
Mistä hitosta on kysymys?
Mehän olimme menossa kohti sitä. - Niin.
Mennään.
Älä...
Mene hakemaan apua. Mene. Kyllä minä pärjään.
Jos kerron, saat tietää.
Ja jos tiedät, se... - Mitä?
Liikkumatta.
Emmehän me liiku.
Mietimmekin jo, koska heräisit. - Entä sitten?
Sinut viedään sairaalaan. - Ei, meidän on mentävä takaisin.
Sinä et nyt mene minnekään. - Pitää mennä takaisin luolille.
Mitä? - Luolille.
Eikö sitä sanottu selvästi? Millekään luolille ei mennä.
Miksi? Siksikö että tiedätte mitä siellä on?
Siellä ei ole mitään. Toisinaan sinne jää jumiin kokemattomia ihmisiä -
jotka täytyy käydä pelastamassa.
Minähän sanoin, että älkää menkö sinne. - Tiedän, hitto soikoon.
Kuulostaahan tämä hullulta, mutta luolissa on ihmisiä.
Ei ainakaan hirviöitä tällä kertaa.
Mitä? Onko joku nähnyt sen?
Mitä?
Soitetaan poliisille kun ambulanssi on tullut.
Samantekevää mitä ajattelette minusta mutta ystäväni tarvitsevat apua.
Kuuntele, Jess. Jessie, eikö se olekin nimesi?
Paras keino auttaa ystäviäsi on edetä askel kerrallaan.
Kun ambulanssi on tullut, lähdemme luolille etsimään ystäviäsi.
Tarvitsette karttaani. - Alue on meille aika tuttua.
Ette löydä luolan suuta ilman sitä.
Pane se ruuvimeisseli pois niin vilkaisen karttaasi.
Selvä.
Ja pullo.
Menette laaksossa tähän suuntaan ja sitten itään.
Onko tuo Black Ridge?
Hei!
Seis!
Saakeli.
Haluan vain ystävieni luo.
Oletko kunnossa, Frank? - Joo, ei hätää.
Älä...
Minä menen nyt. - Älä.
Grace, anna hänen mennä etsimään ystäviään.
Soita pelastusryhmälle ja hae vehkeet. - Menemmekö hänen peräänsä?
Täytyyhän jonkun. Vipinää nyt. - Voi paska.
Uskotko sinä häntä?
Mitä me oikein etsimme? Jonkinlaista oveako?
Ei, se on luola.
Emme me tässä pimeässä löydä, vaikka on taskulamputkin.
Odota. Kuulitko? - Mitä?
Ei mitään.
Missä suunnassa on itä? - En minä tiedä.
Tuohon suuntaan. - Sinne hän on menossakin.
Mennään.
Meneekö hyvin? - Joo. Täälläkö se on?
Tuo on se luola.
Oletko varma, että tämä pitää tehdä? Eikö odoteta pelastusryhmää?
Joo, mutta emme ole puutarhureita.
Hyvä on, mene edellä.
Hei! - Tuletteko te?
Ovatko he ystäviäsi? - Joo.
Hän ei voinut mitään.
Pelastusryhmä tulee pian.
Mitä jolleivät he löydä sisäänkäyntiä?
Kuka tuo on? Hei.
Marty.
Hän on mennyt.
Minä tässä, Marty. Jessie.
Miksi se kesti niin hiton kauan?
Jättäkää merkit.
Pannaan hänet tänne.
Nyt haetaan Sam.
Jessie! - Mitä?
Sam on kuollut.
Ei.
Ei... Miten...
Olen pahoillani.
Miten hän kuoli?
Se olio... Näin sen. - Mistä hän puhuu?
Kuvittelit vain, eikö niin?
En kuvitellut. - Oletko varma? Onko se olemassa?
On se olemassa.
Jess! - Odota.
Menen hakemaan hänet.
Rentoudu. Ihan rauhassa.
Juo vähän vettä. Älä nukahda.
Onko parempi nyt?
Pysy nyt hereillä.
Sinäkin kuulet sen. - Niin kuulen.
Ehkä se hakee apua tai ottaa yhteyttä kotiinsa. Mutta panee se pään sekaisin.
Ala tulla, homma on hoidettu. - Minun on otettava siitä valokuva.
Saimme ystäväsi ulos. Olen pahoillani veljesi takia -
mutta ala tulla nyt, että en epäonnistu nyt, kun minua kerrankin tarvitaan.
Silloin tämä kaikki olisi ollut turhaa. Anna minulle tilaisuus.
Tulen hulluksi niin kuin isäni jollen tee sille jotakin.
Tee sitten jotakin. Häivy kotiin ystäväsi kanssa.
Muuten ammun sinua jalkaan ja kannan sinut ulos täältä.
Näin se puhuu.
Näetkö?
Jos teen sen tarpeeksi monta kertaa se katoaa päästäni.
Sanon nyt viimeisen kerran.
Meidän pitää mennä nyt.
Mene pois. Älä koske minuun. - Mitä? Minähän tässä vain.
Älä!
Marty!
Liikkumatta!
Älä pakota minua tekemään sitä.
Mutta muuten sinä tapat minut.
Kiltti, auta...
Jessie.
Nopeammin.
Odota, Jessie. - Mitä hittoa?
Kuuntele.
Jessie!
Marty! - Missä olet?
Oletko kunnossa? - Kaikki hyvin.
Auta. En tiedä missä olen. - Seuraa vain ääntäni.
Marty! - Kyllä minä löydän sinut.
Pysy paikallasi, kunnes löydän sinut. - Olen täällä.
Marty?
Jessie?
Jessie!
Marty, miten kävi? Tätä tietä.
Marty! - Kuuntele.
Tein jotain kauheaa, ja...
Ihan sama, mennään pois täältä.
Se on päässäni. - On se ollut minunkin päässäni!
Mutta me selviydyimme.
Luoja, me selviydyimme. Mennään.
Jessie, juokse!
Jos kerron niin sinä tiedät.
Ja jos tiedät, se menee päähäsi.
Ja kun se on siellä, se ahmii sinut.
Mutta jos se ahmii sinut niin miten sinä pelastuit?
Olihan minulla sinut.
Suomennos: Kai Puu www.ordiovision.com