PRIMUL DANS, PRIMA IUBIRE CEA MAI FRUMOASĂ PERIOADĂ
Trebuia să plecăm la 10.00 și e 10.21.
Ești bine, Lulu?
Sunt bine.
- Fumezi? - Nu.
Fumezi?
Lulu, dacă te văd fumând, ești pedepsită...
Cine ar putea fi?
E 10.22. În ritmul ăsta, nu mai mergem nicăieri.
Alo?
Nu, Enriquito. Ți-am spus de o mie ori,
fotografiile lucioase costă cu două pesete mai mult decât cele mate.
Nu! Alea sunt cele 10 pe 15.
Lasă, cobor eu.
Mă duc la magazin. Enriquito mă enervează!
Ce faci? Aerobică?
Pili, te rog, e 10.23 deja!
Deja? Și pierd vremea făcând bagajele tuturor.
Nu uita de sendvișuri.
Pepe, nu pot face totul.
Putem mânca la un bar.
Am cheltuit destul cu vacanța, nu putem mânca în oraș!
În niciun caz! Rodri te poate ajuta.
Rodri! Nu mai fi leneș, ajută-ți mama!
Ce faci?
Tată, nu e ce pare.
Mă dădeam cu o alifie și...
O alifie? Ce alifie?
Era să mă stropești. Ajută-ți mama cu sendvișurile.
- Și spală-te pe mâini înainte, babuinule! - Deja plecați?
Se lucrează pe autostradă. Ieșiți pe Valverde.
Lăsați-o încet pe Sagrillas, e poliție.
Fina, Dumnezeu să ocrotească mintea ta deosebită.
E 10.24.
Nu-ți face griji pentru magazin, e pe mâini bune.
- Sigur. - Enriquito o să aibă grijă de el.
Mori!
Hei!
Ce faci? Mi-a luat o jumătate de oră să-l încarc.
- Nu vezi clienții? - Le-am spus să aștepte!
- Îmi doboram recordul. - De prostie?
Ești responsabil doar de o oră și 27 de minute.
Te rog, Enriquito. Te rog!
Scuze, venim imediat.
Ne ajută cineva sau nu?
- Nu durează. - Zice că nu durează.
Rodri! Omule!
Ți-am adus chestiile.
Dă-te la turiste! Vor mai mult decât paella.
Atâta timp cât pot să ating țâțe...
Idiotule, astea au expirat acum doi ani.
E cauciuc. Cauciucul nu expiră.
Fată, ți-am spus să nu-mi porți geaca!
Arată mai bine pe mine.
Enriquito, te rog.
Cum pot merge la plajă să mă relaxez?
Tâmpitul ăsta o să-mi distrugă în 15 zile afacerea construită în 15 ani.
Pot să rămân și să-l ajut, tată.
Vrei să-i dai lui Charly o mână de ajutor.
Poți sta la mine, am un pat de campanie.
Enrique, pentru Dumnezeu! Du-te în magazin!
La naiba!
S-ar putea să trebuiască să rămân câteva zile, până se obișnuiește,
și să vin cu autobuzul mai târziu.
- Deci tu poți să rămâi? - O fac pentru magazinul care ne hrănește.
Charly o hrănește și pe Lulu.
Nu mai spune asta despre sora ta!
O lași să facă ce vrea!
O să faci cum spun eu!
Vezi? Ești dictator.
Termină! M-am săturat de voi toți.
Dacă te-ai săturat, de ce trebuie să plecăm împreună în vacanță?
Uite! E ușor.
La naiba cu vacanța. Rămânem acasă!
Zece ani, Pepe.
Zece ani te-am urmărit developând pozele de vacanță ale altora.
Vecinii mâncând sardine în La Malagueta.
Pozând cu Turnul din Pisa. Cumpărând prosoape în Lisabona.
În timp ce eu și copiii stăteam acasă cu un ventilator.
Acum vrei să ne iei vacanța?
O să urci în mașină zâmbind
și n-ai să încetezi să zâmbești până ajungem la plaja aia afurisită
și ne băgăm fundul în Mediterană!
Ai priceput?
Ei bine, plecăm la 10.31.
Este un moment minunat, nu?
Hai la plajă
STRADA GENERAL YAGÜE
Hai la plajă
Hai la plajă A explodat bomba
Radiațiile te bronzează
Și colorează totul în albastru
Hai la plajă
APARTAMENTE SOARE ȘI MARE
Hai la plajă
Ei bine? Minunat, nu?
La două străzi de plajă. Respirăm viață și mare.
Dar, Pepe, ăsta nu e hotel.
Corect, e un apartament.
O să avem libertate, stăm mai confortabil.
Desigur, stăpâne.
De ce ai vrea la hotel? Mă ai pe mine.
Să fac patul, prânzul, mic-dejunul.
Haide, Pili!
Hotelurile nu fac nimic cu dragostea cu care faci tu.
Comentariul sexist al zilei.
Iar începi?
Dacă eram sexist, o tratam așa pe mama ta?
Are televizor color, mașină de spălat nouă, aparat de iaurt.
Doamne! Unde l-ai întâlnit pe tata? Într-o peșteră?
- Să mergem! - Bine. Tatăl vostru...
Fiule, îți dau un sfat. Nu te grăbi să-ți faci prietenă.
Prietenă? Sunt mulțumit dacă mi-o trag!
Haide!
Așa cred.
Pepe! Care e?
E la primul etaj.
Ai grijă să ridici comanda. Ajunge de obicei la 12.00.
Și semnează bonul de livrare.
Nu, nu trebuie să copiezi semnătura mea, Enriquito!
Semnează tu. Pa!
E deja 11 și 23. Hai, familie, nu mai găsim un loc bun!
Da, domnule.
Pepe, parc-am fi cărăușii lui Tarzan.
Pili, ascultă.
Am o surpriză de ziua de naștere pentru fata noastră. N-o să se plângă.
Petrecem dimineața la plajă până la 12.45.
Am comandat paella.
Plecăm de la restaurant la 16.50 și mergem în oraș.
Până la 18.00 poate să cumpere orice vrea.
Până la 18.20, scumpo!
Nu suntem sclavii timpului.
Sigur că nu.
Apoi, cântăm „La mulți ani” și...
Surpriză! Îi oferim un cadou de ziua ei.
Vai, Pepe!
E superbă!
„Lulu. De la părinții tăi.” Îmi place.
- Ai cumpărat felicitare? - Desigur.
S-o văd!
„Mâine este astăzi. Și vrem să îți urăm la mulți ani!”
- Grozav. - Hai să mergem.
- Să mergem. - Ia asta.
Apă... Bere...
Ai văzut, Lulu? Prințul devine tot mai chipeș!
Lulu!
Te izolezi cu muzica și cu jurnalul tău.
Ca să-mi amintesc peste 30 de ani vacanța asta urâtă.
N-o să mai ai nevoie de jurnal peste 30 de ani.
O să avem implanturi de cyborg în creier.
- Sigur. - Omul viitorului o să fie bionic.
Asta este viața, familie.
Haide, fac o poză.
Da!
Acolo.
Vino. Vino aici, scumpo.
Așa! Bine, zâmbiți!
Grozav!
O măresc și o pun în vitrină, așa încât clienții să ne vadă viața.
Încă una.
Foarte bine. Cu naturalețe. Grozav!
Ăla e iubitul tău?
Salutare, familie!
Ce coincidență! Tocmai mă jucam cu...
- Cu nepoții, da. - Dă-mi-o!
Puști afurisit!
- Sunt niște golani. - Charly, vino!
Tată, fiindcă e ziua mea,
m-am gândit că e o idee bună să sărbătorim împreună.
Ce? În niciun caz! Îți petreci ziua de naștere cu familia.
Hai să mergem...
Să închiriem o barcă.
Charly, îmi pare rău că ai bătut drumul. Hai să mergem!
Tată, eu hotărăsc cu cine îmi petrec ziua de naștere.
Fac 18 ani, nu șase.
Ce viitor o să ai cu parazitul ăsta?
- Cum m-ai făcut? - Parazit.
Ești un parazit! Nu ești bun de nimic!
Tată, deja îmi distrugi prezentul, nu-mi distruge și viitorul!
Scumpo.
- Lulu! - Charly, să mergem!
Pepe, încetează, te rog!
Se uită toată lumea.
Ce am făcut de se întâlnește cu netotul ăla?
Tata a spus același lucru despre tine. Și uită-te la noi acum!
Doi copii și o ipotecă.
Lulu!
Ce e?
Nu uita că avem rezervare la 15.00!
La 14.45!
- Zi-i lui Charly să vină cu tine. - Bine.
Fix ce-mi trebuia, să plătesc și masa parazitului.
- Paella e pentru patru persoane, Pili. - Doamne!
Îmi plac porțiile suplimentare de paella.
Haide, dă-ți părul pe spate!
Foarte bine. Super, iubito! Excelent!
Mai ai nevoie doar de cosițe ca să arăți ca Bo Derek.
Ești un prostuț!
Pepe, nu suntem prea departe?
Nu.
Sunt pescăruși, deci suntem aproape de țărm.
Unde ai învățat asta, comandante Cousteau?
În bărcile din Parcul El Retiro?
Ce...
- Ce repede s-a schimbat vremea! - Rodri!
- Rodri, treci încoace! - Să mergem la țărm.
- Ai grijă, Pili! - O să mă fac fleașcă.
- Atenție! - Toarnă cu găleata! Doamne!
Puiul meu!
Rodri!
Hai, Rodri! Repede! Dă din picioare!
Haide!
- Haide, Rodri! - Tată!
Tată, nu pot!
Se îneacă băiatul!
Haide!
Tată, nu pot!
- Tată, nu pot! - Rodri! Pili, mă dai jos!
Haide!
- Tată! - Hai, fiule!
Mai repede!
Rodri!
- Pepe, te rog, fă ceva! - Nu pot!
- Pepe! - Haide!
Haide!
- Prinde-l pe tatăl tău! - Ia-mă de mână!
Nu-i da drumul!
- Haide! - Prinde-l!
- Haide! - O să mă faci să cad!
- Hai sus! Te-am prins! - Așa.
- Prinde-mă! - Hai sus!
- Pepe!
Dragul meu!
- Doamne! Pepe! - Dumnezeule!
Să mergem! Hai înapoi la țărm!
Să mergem!
Pepe, nu se mișcă!
Nu se mișcă!
Ce se întâmplă?
- Mai repede! - Nu pot!
Ochelarii mei!
Hai, Pili!
În sfârșit, se mișcă!
Rodri!
Rodri, fiule! Ești bine?
Pili!
- Pili, ești bine? - Ce s-a întâmplat, Pepe?
Nu știu.
Haide!
Hai.
- Du-te și caut-o pe Lulu. - Bine.
O să returnez asta.
Ne-am întors.
Ce furtună! Cât pe ce să nu scăpăm.
Ce furtună?
Ai ceva la nas.
Glumești?
Pepe?
Unde ne-am lăsat lucrurile?
- Nu găsesc fata. - Să mergem!
- La naiba, aș zice. - Știu, nu? Sunt orbiți. Adică...
- Aici am fost? - Eram lângă...
Ai grijă!
- Ce naiba e asta? - Nu știu.
Lulu!
Lucía!
- Ei? - Nici eu n-o găsesc, Pili.
Pepe, plaja pare ciudată.
Haideți!
Unde s-a dus?
- Habar n-am. Sun la apartament. - Bine.
Unde e cabina telefonică? Am sunat dimineață.
Scuze... Nu era o cabină telefonică aici?
Ba da. Și ăla era magazin de închiriat casete video.
Asta acum 30 de ani. E ceva vreme de când n-ați mai trecut pe-aici.
Mai e vreuna prin apropiere? Nu ne găsim fiica.
Poftim.
Păstrează-și portofelul, am bani.
Este un telefon.
Un telefon?
Unde e discul de format numărul?
- Uau! - Dă-mi să văd.
Apasă aici.
- Aici. - Unde?
- Aici. - Aici?
Aici!
Acolo?
- Apasă aici! - Apăs!
Apasă mai tare. Nu, așa.
Terminați!
Sunați de la un bar!
- Pepe! - Da.
- Îmi pare rău. - Ce se întâmplă?
- Nu știu, scumpo. - Unde e fiica noastră?
Dacă a răpit-o cineva?
Mamă, calmează-te. Lucía e bine. E la Madrid.
La Madrid?
Charly a venit să o ia ca să petreacă ziua ei de naștere.
Știai și nu ne-ai spus?
- Idiotule! Mama era îngrijorată! - Nu în cap, Pepe.
- Studiază. - Este gol!
- Ce faci? - Nu-ți face griji, e fiul meu.
Cine sunteți voi?
- Poliția locală. - Poliția?
Pe bune?
Ești bine, puștiule?
- Vrei să-l reclami? - Ce? Îl pot reclama?
- Cum să mă reclami? - Ajunge!
Ce este? Îmi plesneam fiul.
Tata îmi băga mințile-n cap cu cureaua.
Dar în 2022 asta e infracțiune.
În 2022?
De ajuns! Veniți aici îmbrăcați
în cercetași cu cărucioarele alea
și vă dați polițiști. Duceți-vă naibii!
Pepe! Vino aici.
Uite.
E prințul Felipe.
Măiculiță! Ce-a pățit?
Uită-te la dată!
Iulie 2022.
Stai! Să ne gândim.
Trebuie să existe o explicație logică. Cum putem fi în 2022?
O explicație logică?
Am călătorit 30 de ani în viitor!
- Poți face asta în Spania? - Sigur!
Cum e posibil? L-au prostit benzile desenate!
Oare? Cum explici aia?
Înainte să urcăm pe hidrobicicletă, tipul ăla avea 20 de ani, nu?
- Pepe. - Trebuie să fie un coșmar, Pili.
- Să mergem acasă, la fiica noastră. - Hei!
Revista aia face 2,20 euro.
- Euro? Ce naiba e asta? - Nu știu.
Hai la plajă
A explodat bomba
Și colorează totul în albastru
Radiațiile te bronzează
Hai la plajă
La ce face publicitate acum?
Masca e obligatorie Îți protejează și fața
ENERGIE SĂ FII TU ÎNSUȚI
Aerul e radioactiv
Ce s-a întâmplat cu cartierul?
Magazinul de casete video e închis!
STRADA RAFAEL NADAL
Cine e Rafael Nadal?
Unde e barul lui Pepe? Acum e local chinezesc!
Nu!
- Ce? - Nu se poate așa ceva!
Ce e asta?
Magazinul meu!
Ce naiba e un magazin de mobile?
Nu se deschide.
Ce faci?
Fix cum credeam...
Ce cauți în casa mea? Lulu!
Lucía! Unde e fiica mea?
Ce caută oamenii ăștia aici?
Festivalul OTI la noi acasă.
La voi acasă?
Trăim aici de zece ani. Plecați!
- Plecați de-aici! - Hei!
- Lasă-l! - Unde e fata mea?
- Afară! - Fata mea!
Domnule, te rog! Unde e?
Cu reggaetonul și țipetele, m-am...
Quique, tu ești?
E imposibil.
Este imposibil.
Arătați la fel. Fix la fel!
Tu nu, Enriquito, tu...
- Pari mai în vârstă. - Nu.
- Sunt normal. - Nu chiar...
V-ați întors de la plajă?
În sfârșit! Am plecat ieri...
Enriquito, cum se termină Echipa de șoc,
- te apuci de lecții. - Bine, mamă.
- Bine. - Bine.
Mama și-a pierdut mințile de ceva timp.
Nu știe ce an e.
Mama ta are o minte deosebită, ce s-a întâmplat?
Au trecut 30 de ani, José Luis.
Dar nu pentru voi.
- Unde ați fost? - Uite.
Mai știi că am văzut deunăzi Înapoi în viitor?
Deunăzi?
L-am văzut în secolul trecut. La naiba, în mileniul trecut!
Bun, ăla.
Ni s-a întâmplat la fel. Am călătorit în timp!
În loc de DeLorean, era o hidrobicicletă.
Cum să am 80 de ani? Mi-a venit ciclul astăzi.
- Pili, te rog. - Ar putea fi...
Lucía a spus că v-ați urcat pe o hidrobicicletă...
și ați dispărut.
- Stai! - Lucía!
Lucía s-a întors?
Da.
Fiica noastră e aici!
Are vârsta ta?
Nu tocmai.
E măritată?
- Am putea fi bunici. - Aș putea fi unchi!
Ce e în neregulă, Enriquito? De ce te uiți așa?
Enriquito, unde e Lucía?
I-am păstrat lucrurile atâta vreme.
Asta a fost ultima ei poză.
CRIMĂ PASIONALĂ LA FESTIVALUL BUENAVENTURA
Au ucis-o...
- Fiica noastră a fost ucisă? - Ce?
„Singura persoană arestată a fost Carlos JP,
„care avea o relație cu victima.”
- Charly? - Băiatul ăla, Charly.
O să-i facă numai necazuri fiicei voastre.
I-ar fi mai bine cu Enriquito. El o iubește.
Mamă, asta nu mai contează. Pune năutul în oală.
- Bine. - Charly a ucis-o?
Ca s-o înveselim, am dus-o la concertul Héroes. A urcat în roată cu Charly.
Unde e dobitocul?
A fost eliberat din lipsă de probe și a dispărut.
„În timp ce cânta Entre Dos Tierras,
„LC a murit.”
A murit singură și a fost îngropată singură.
Trebuia să vină cu noi pe hidrobicicletă.
Și am țipat la ea. Am țipat la ea!
Din cauza temperamentului meu oribil!
Am lăsat-o singură cu Charly.
Singură, când avea mai multă nevoie de mine.
Nu pot trăi cu asta.
Nu pot.
La naiba! Plouă cu gagii!
Pepe!
Ți-ai pierdut mințile? Puteai să mori!
Nu înțeleg, Pili. Unde e fiica noastră?
De ce suntem în alt an? Ce naiba se întâmplă?
Ce?
AM RĂSPUNSURILE DE CARE AI NEVOIE ANA CLARA, CLARVĂZĂTOARE ȘI MEDIU
- Verișoară! - Mișcă-ți fundul!
Trezește-te, avem clienți.
Doamne! Ești mai beată decât în mod normal.
Fiindcă e paranormal. Pricepi?
I-ai dat Morticiei să fumeze? Plămânii ei sunt ca niște mărgele!
Târfă!
- A spus 10.00 și este 10.05. - Unde suntem, Pepe?
Pili, când mi-e rău, mă duc la doctor.
Când călătoresc în timp, mă duc într-un loc ezoteric.
Namaste!
Ana Clara, maestră clarvăzătoare,
urmașă de șamani și mediu între medii,
o să vi se alăture curând. Acum...
își aliniază chakrele.
Să începem.
Are nevoie de un obiect ca să stabilească legătură.
- Aveți o fotografie? - Da.
La naiba, ce înfățișare! Bine că anii '90 nu se mai întorc.
- Ar face bine să se-ntoarcă... - Lasă nebunia nebunilor.
Timpul înseamnă bani, acum și după.
Maestră!
Da, avem o legătură.
Maestra folosește intersecția dimensiunilor
ca să intre în transă și să ia legătura.
Maestră!
- Ai căzut prea adânc în transă. - Pepe, asta-i o glumă!
Stați! Am văzut ceva.
A plecat fără să-și ia rămas-bun?
- Da. - Da.
Da, a fost vina mea.
Era ziua ei de naștere, ne-am certat...
- Ei bine, e încăpățânată. - Au aceeași personalitate.
Mă rog, am închiriat o hidrobicicletă și a început o furtună.
Oribil, cât pe ce să murim!
Când am ajuns pe plajă, nu mai era 1991, ci 2022.
Poftim?
Spui că ați călătorit în timp?
Da, am ajuns aici ieri după-amiază.
Sunteți jurnaliști, nu? Unde este camera?
Nu, hei!
- Ce e asta? - Du-te naibii, cu mama ta idioată cu tot!
Păcăliți oamenii.
Uite cine vorbește!
Pepe, hai să mergem! Mi-a ajuns.
Lulu nu merită asta.
Stai! Pe fiica voastră o cheamă Lulu?
Da, o chema Lucía, dar îi ziceam Lulu.
Ai văzut ceva?
Să mergem, José Luis! Ar trebui să vă fie rușine!
Ți-am spus! Cum să le lași să-și bată joc de suferința noastră?
Ai idee ce se întâmplă?
Nu știu.
Dacă am murit și suntem îngeri?
Ca în Autostradă către Rai.
- Dacă e un vis? - Al cui? Al tău sau al meu?
Și de ce nu este Lulu în el?
„Lulu. De la părinții tăi.”
Ai furat-o! Te pricepi la buzunărit, verișoară.
Bravo, fată!
Nu. Bărbatul ăla mi-a dat brățara aia acum 30 de ani.
MÂINE ESTE ASTĂZI
Ești bine?
Da, mulțumesc.
E fiica mea.
Este ceva mai recent, așa că...
Recent? Scrie că a murit acum mai bine de 30 de ani.
Mie mi se pare ieri.
Înțeleg. Am pierdut și eu o fiică.
Dar nu putem trăi în trecut.
Sigur nici fiicei mele nu i-ar fi plăcut.
Un câine-robot!
Bună, câine-robot, ești atât de drăguț!
Rodri, mângâi aspiratorul.
Aspiratoare automate, roboți de gătit, televizoare inteligente...
Nu știu dacă pot ține pasul cu aparate mai inteligente decât mine.
Ei bine, va trebui.
José Luis. Nu putem jeli în fiecare zi.
Trebuie să privim spre viitor.
Mâine este astăzi.
Așa spunea mereu Lulu. Ar vrea să fim așa?
Blocați în trecut, amărâți, incapabili să facem ceva.
Da, vă întreținem de o lună.
Mamă, trec prin momente grele.
Nicio faptă bună nu rămâne nepedepsită.
José Luis, mai avem un copil. Trebuie să privim spre viitor.
- Suntem în viitor, mamă. - Da.
Sunt foarte pregătiți. Trebuie să te întorci la școală.
La școală? În niciun caz!
Crezi că nu mai dai treapta a doua pentru că ai călătorit în timp?
Treapta a doua? Nu mai există.
Mă rog, ce-o fi acum.
Și tu? Când mergi la lucru?
- Pili, trebuia să mă pensionez din 2009. - Zău așa, José Luis!
Destul.
Ieșim din casă, ne angajăm
și devenim o familie din viitor!
Punct!
METROU CALLAO
UITĂ DE BENZINĂ MAȘINA TA ELECTRICĂ
Enriquito, hai să-mi facem CV-ul. Ia mașina de scris!
Auzi la el, mașină de scris!
Nu mai există. Folosim ăsta acum.
Unde intră hârtia?
Uită-te la el!
Ia te uită!
Hei.
Gata! Cu poză și tot. Îți place?
E minunat.
Este foarte practic, Enriquito.
Cu CV-ul ăsta, o să se bată pe mine la Kodak.
Auzi la el, Kodak! Nu mai există, José Luis.
Cum să nu mai existe?
Semnăm un contract de patru zile și apoi mai vedem.
Tehnologia voastră poate e din secolul XXI,
dar contractele sunt din vremea sclaviei.
CĂUTĂM ASISTENTĂ ÎN MAGAZIN
Ăsta e viitorul, totul este virtual.
Uită-te la tipii cu ochelari. E ca și cum ar juca fotbal în realitate.
Cu o minge în parc nu ar fi mai real?
Eva.
Doamna e aici pentru job. La ce oră era întâlnirea?
Judecând după ținută, a întârziat 30 de ani.
De ce este familia ta în 2022?
Nu poți să prevezi când ești nedorită?
Stai, nu plec până nu-mi spui ce s-a întâmplat.
Aș vrea eu să știu!
Am fost obsedat de punctualitate toată viața,
am încercat să înving timpul
și am pierdut 30 de ani din viață uite-așa!
- Nu mai e cale de întoarcere. - Poate că e.
Iar ai băut?
De unde ai luat asta?
- Tu mi-ai dat-o. - Eu?
Acum mai bine de 30 de ani.
Nu te cunoșteam.
La naiba, e evident. E o gaură de vierme care leagă trecutul de prezent.
Și acum viitorul tău este trecutul tău.
Într-un viitor apropiat, ai să te întorci în trecutul tău
ca să-i dai brățara asta verișoarei mele și să-ți repari prezentul.
Nu te uita așa la mine,
e la fel de logic cum e să călătorești în timp pe o hidrobicicletă.
Taci!
Vrei să te întorci în timpul tău sau nu?
Bucătăreasă, spălătoreasă, babysitter, croitoreasă.
Pilar, mama mea a făcut toate astea, dar se numea „gospodină”.
Ei bine, știu că nu e mare lucru.
- M-am măritat de tânără. - Înțeleg.
Aproape că am ajuns la SEPU.
- SEPU? - Da.
Ce vârstă ai?
Sunt în vârstă, dar nu sunt demodată.
Am fost printre primele care au purtat fustă mini.
Serios?
- Ești beton! - Nu știu ce înseamnă.
Fără expresii sofisticate, nu am terminat școala.
Deci, nici studii, nici experiență.
Acest magazin ar putea fi prea mic pentru tine.
N-am experiență, dar pot începe ca ucenică.
Apoi, croitoreasă.
Apoi, manager.
Și apoi șefă.
Sigur.
Cum sunteți două nesimțite care nu acordați atenție oamenilor,
v-aș concedia pe amândouă!
Știu că nu mă angajezi, nimeni n-o s-o facă.
Măcar puteai să te prefaci interesată.
Ești atât de obsedată de chestia asta, ți-ai pierdut toate abilitățile sociale.
NU SUNT BĂTRÂNĂ, SUNT VINTAGE
Ai o mamă? Sper că nu trece prin asta.
Și că, în loc de ajutor, se alege cu dispreț, batjocură, umilință.
Pilar!
- Pilar! - Nu.
- Iată CV-ul meu! - Așteaptă, te rog!
Pilar, te rog, stai! Iartă-mă!
Te rog, ai dreptate. Dacă m-ar fi văzut mama, m-ar fi plesnit.
În plus, știi ce obișnuia să spună?
„Eva, ai încredere în cineva cu experiență mai mult decât în cineva cu entuziasm.”
Nu asculți, am spus că nu am experiență.
Pilar, nu îngreuna situația. Încerc să te angajez.
Haide.
Bine. Haide, plouă.
Nu mai înregistra totul. Lasă telefonul!
- Este de vânzare. - Sunt uimit.
Camera este mai mică decât o casetă VHS.
- Uite. - Ce?
Asta e fata care îmi place.
- Cea de la curs. - Ea?
Dă-te la ea, hai!
Haide, Rodri, spune-i ceva.
Du-te!
Ce mai faci, frumoaso?
Pardon?
Vreau să spun...
- Ce faci aici? - Nimic.
- Îmi schimb telefonul, e vechi. - Vechi?
Ăsta?
Da, nu fi șocat.
Nu ai telefon?
Pe bune?
Nu ai Instagram, TikTok, WhatsApp?
Nu, dar am un Spectrum.
Ești cel mai ciudat tip pe care îl știu. De unde ai venit?
Dintr-o galaxie îndepărtată.
Forța fie cu tine, Skywalker!
Ne mai vedem.
Am nevoie de costum pentru petrecerea de Halloween.
Hei, ce-ar fi să vii și tu?
Aerul tău de tocilar mă incită.
Ce-a zis că-i place?
- Nu contează, Rodri, ai o întâlnire! - Serios?
- Tare! - Da.
Putem merge la o petrecere ca pe vremuri.
Rodrigo, astea-s alte vremuri, sunt bătrân.
Nu mă vezi? Cum să mă încadrez la petrecerea ei de Halloween?
O să ne distrăm pe cinste. Sunt fete, poate ți-o pui!
Și ajung după gratii. Am 50 de ani, Rodrigo. Ar fi infracțiune.
- Te rog. - Nu.
Te rog!
La naiba, Rodrigo!
Ce, nu mai există Larousse?
Să mă pupe-n fund Larousse!
Internetul deține toate cunoștințele.
Uite. Singurul lucru care poate reproduce energia fulgerului.
UZINA ELECTRICĂ DIN MÓSTOLES REÎNCARCĂ AUTOBUZELE ÎN NICI PATRU ORE
Uite-ți mașina timpului.
Ăsta e marele vostru plan ca să călătoresc în timp?
- Da. - Grozav.
Mă prăjește ca pe o crochetă!
Calm, nu suntem nebune. O testăm mai întâi.
Rușii au avut-o pe Laika, noi o avem...
pe șinșila Morticia.
Îmi pare rău, una e să o hipnotizezi și alta e să o electrocutezi!
Bagă-ți tu 20.000 de volți în păsărică!
Nu înțelegi? O să rămână în istorie.
Generațiile viitoare o să învețe că a fost prima crononaută din istorie.
- Ca Laika? - Ca Laika.
Ca Laika.
Eva, asta a venit pentru tine.
Andrea! Petrecerea tocmai a sosit.
Este un mixer electric?
E un stimulator pentru clitoris.
- Nu folosești unul? - Eu?
Doar dacă aud „clitoris” roșesc. Nu pot folosi chestia aia.
Este la modă acum. Asta pune bărbații într-o poziție proastă.
Nu te masturbezi?
Ei bine, da.
Uneori, când nu trebuie să gătesc cina,
mă distrez cu capul de duș.
Fac asta!
Dacă-ți place capul de duș, ăsta o să-ți schimbe viața.
- Ia-l. Ai mai multă nevoie de el. - Și dacă îl vede soțul meu?
Spune-i să învețe despre orgasmele multiple.
Nu! Nu mă pot descurca cu atât de multe lucruri noi.
Ei bine, fetelor, asta e! La revedere.
Distracție plăcută!
- Și ție. - Mersi.
Pa!
Îmi plac costumele voastre! Sunteți Rick și Morty, nu?
Nu, suntem Marty McFly și Doc.
Cine?
- L-ai adus pe tatăl tău? - Nu, e prietenul meu Quique.
- Ai prieteni de 60 de ani? - Hei, am 50 de ani.
Tot înfiorător e. Bine că nu s-a costumat în preot.
Quique. Ajută-mă cu fata aia, bine?
Care dintre ele? Cea care mă crede pedofil?
- Puteai să-l aștepți pe José Luis, Fina. - Nu.
Nu aștept pe nimeni, am făcut foamea în război.
Haide! O să cad!
- Cad! - Urcă acolo!
- Hai, verișoară! - Amețesc! O să mor!
- Alo? - Unde ești?
Întotdeauna spui că cina e la ora 22.00.
Nu mai fi obsedată de timp, Pili.
- Tu vorbești! - Sunt...
Sunt la serviciu. Aici e o atmosferă...
Hei!
Ce naiba?
Scroafo!
Ce femeie cu gură spurcată!
Spurcată? Mă-ta e spurcată!
- Cine e acolo? - E...
E șefa depozitului, mare pacoste.
Ce faci?
Lasă telefonul sau bagă-ți-l în fund! O să mor!
Urcă!
- Sus! - Sus!
Sus!
- Se mișcă. - Sari!
Verișoară, sari!
Trebuie să închid, e tensiune mare aici.
Mișcă-te, verișoară! Se mișcă poarta!
- Se mișcă poarta! - Mă arde păsărica!
- Nu țipa! - Sari!
- O să mor. - Sari! Vine cineva!
- Te rog! - O să cad!
Sari!
Hai să mergem!
Nenorociților!
Nemernicilor!
- Haide! - Hai, verișoară!
Ce nevoie am de companie când te am pe tine, Fina?
Bine.
Alexa, pune muzică trap.
Ea pune muzică? Așa se face tot?
Alexa, fă-mi o băutură.
Ți-ai bătut joc de mine toată seara.
Sigur, și nu am terminat.
Unde te duci? E distractiv!
Sigur, intru live pe Instagram.
Stai, fată!
Nu mă mai deranja. Vreau să vorbesc cu prietena mea.
Las-o în pace. Se distrează. Și ne-am putea distra și noi.
Știi câți ani am?
Nu.
Când vorbesc de distracție, mă refer la simțit bine.
Sunt un tip distractiv, super!
Îți transmit energie. Uite!
Bine, tataie.
Haide, fă-o!
La revedere, Morti!
Călătorie plăcută.
Aș putea spune... „Nu te aburesc.”
„Care-i buba?”
„Cum o mai arzi?”
„Mă car.”
Parcă l-aș asculta pe tata. De unde vii?
Dacă ți-aș spune că am venit din 1991 doar ca să te cunosc?
Ai fi cel mai ciudat tip cu care m-am cuplat.
La naiba, tipule! Nu o pot spune mai clar.
Haide!
Haide, fă-o!
- Întinde mâna! - Haide!
Haide!
Abril, e o pană de curent!
Suntem încă aici, scumpo.
Luptăm.
Ne obișnuim să trăim fără tine.
Asta e tot?
Cred că da.
Nu îi spui ce ai făcut?
Ba da, desigur.
Dar ea știe deja. Corect, Lulu?
- Încercam doar... - Să fii îngropat cu fiica ta!
Asta a făcut.
- Dramatizezi! - Dramatizez?
Călătorie în timp cu un cablu de înaltă tensiune.
Ei bine, a călătorit.
- Ai călătorit zece metri. - Ești prost?
Cel puțin eu încerc să rezolv ce s-a întâmplat cu noi.
Și eu nu?
- Pentru părinți nu e nimic mai rău. - Ce să fac?
- Să stau cu mâinile-n sân? - Asta faci.
- Tu ce ai făcut? - Eu lucrez!
Orice trebuie ca să mergem mai departe.
Și tu ar trebui să faci la fel.
Încă suntem o familie, Pepe.
Ce faci? Filmezi mormântul surorii tale?
Altfel, nimeni nu ar crede.
Ești prost?
- Cară-te! Dă-mi-l! - Nu!
Dă-mi-l! Dacă te mai prind, te ucid.
Scuze!
LOTERIA DE CRĂCIUN
„Apreciem interesul dumneavoastră, domnule Gaspar,
„dar ne pare rău să vă informăm că profilul dv. nu se potrivește slujbei.”
Nu-ți pierde speranța, omule.
Cum să nu mi-o pierd, Enriquito?
Sunt trei săptămâni de respingeri.
Dacă nu este educația, sunt experiența sau vârsta.
Dacă ar ști vârsta mea reală...
Cum să-ți refaci viața dacă te duci 30 de ani în viitor?
Îmi pare rău, José Luis.
Plec. Cred că e aglomerat magazinul. Pa!
- Ai putea răspunde la apelurile mele. - Asta mai lipsea!
- Uite, am făcut cercetări. - Nu-mi pasă.
Dacă nu este o slujbă, nu-mi pasă.
Nu poți renunța acum.
- Ca să joci fotbal, lovești mingea. - Tu îmi lovești boașele!
- Dar... - Niciun „dar”! S-a terminat.
Aproape mi-am pierdut familia agățându-mă de un trecut care nu revine. Ajunge!
Toarnă-mi un pahar!
Charly?
Au trecut secole.
Mai mult de 30 de ani. Pot să las anunțul ăsta?
- Vând apartamentul părinților. - Sigur!
APARTAMENT DE VÂNZARE SUNĂ LA CARLOS
Îmi place Crăciunul.
Casa arată ca o reclamă. Toată lumea vine acasă...
Încetează!
- Îmi pare rău, am uitat... - Nicio grijă. E bine.
Doar că nu am crezut niciodată că fiica mea o să plece înaintea mea.
Mă rog...
- Plec. Să aveți o seară bună. - Nu poți pleca așa.
Sărbătorim.
E Ajunul Crăciunului, am lucruri de făcut. Cumpărături, gătitul cinei...
Ieși cu noi. Șefa ne cinstește cu băutură.
Am o rezervare pentru trei.
Nu ne da plasă!
Bine, doar un pahar.
Unul! Mă amețesc repede și este Ajunul Crăciunului.
Arăt ca unchiul meu hipiot.
Nu mai bea!
Lasă-mă în pace! Vezi să mărturisească!
Dacă nu știm cum a ucis-o, nu putem schimba asta.
- Ce e aia? - Înregistrez mărturisirea.
Folosim telefonul.
- Poate face asta? - Desigur.
Ia să văd.
Înregistrare audio, telefon, cameră foto.
Ce invenție! Este briceagul militar elvețian al secolului XXI.
Bună. Ne-ar plăcea să vedem apartamentul.
Intrați.
- Nu asta. - Mai departe.
- Asta! Like! - Da?
Like!
Potrivire!
E potrivire!
O să am un Crăciun fericit!
Asta e tot? Așa flirtezi acum?
La naiba, îmi ia mai mult să aleg pantofii.
Este la fel, alegi, probezi
și, dacă nu ești mulțumită, returnezi.
- Cine te excită? - Pe mine? Nimeni.
Haide!
- Cine te excită? - Nimeni!
- Bine, în regulă. - Bine.
Adevărul e că în unele sâmbete, când o fac cu Pepe,
mă gândesc la Robert Redford.
La cine?
Ce faci cu el? Îi schimbi scutecele?
Și acum, Pili!
- Doamne! - Pilar, e rândul tău.
- Nu. - Ba da, e rândul tău.
- Da. - Blonda!
Cel mare s-a căsătorit în iunie.
Și cea mică studiază la Salamanca, e deșteapta familiei.
De asta avem un apartament prea mare pentru noi.
- Ce-i cu accentul ăsta? - Să par umilă și de încredere.
Este frumos și foarte luminos.
Ai spus că locuiești aici cu familia?
Nu am spus nimic. Dar da. Deși am plecat când eram tânăr.
Nu-mi spune, din cauza unei fete?
Corect. Nu.
S-a încheiat foarte rău.
Foarte rău?
Cât de rău? Suficient ca să-ți pierzi mințile?
Sunteți interesați de apartament sau de mine?
De apartament.
Scuze, doar întrebam.
Toți avem secrete îngropate.
Nu-i așa?
Dormitoarele sunt aici.
Aici e unul dintre dormitoare. Dulapul. Încă împachetez.
E ceva în neregulă?
Nu.
Ea a fost iubita ta?
Vrei să mă mănânce tigrul
Carnea mea bronzată
Vrei s-o dai tigrului
Carnea mea e delicioasă
Vrei să mă mănânce tigrul
Carnea mea e delicioasă
Vrei să-i dai tigrului
Carnea mea bronzată
Fac pe mine!
Nu știe să cânte sau să danseze, dar nu o ratați!
Și acum, John și Cari!
Scuze, încă unul, te rog.
Ce vrei?
Pilar?
Mi-am udat colanții mei scumpi.
Ce e în neregulă?
Cântecul ăsta... Era preferatul fiicei mele.
Trebuie să plec.
Sărbători fericite.
Nu mai ține în tine!
Ce s-a întâmplat?
Îmi pare rău, n-am văzut poza asta de mult.
- Cât de jenant! - Spune-ne.
Adu ceva de băut și spune-ne.
Nu mai e, de 30 de ani.
- M-am simțit așa de... - Vinovat?
Nu, singur.
Numai ea mă putea înțelege. Și eu o înțelegeam pe ea.
Ei bine... pun pariu că părinții ei au înțeles-o mai bine.
Părinții ei o deprimau.
Mai ales tatăl ei, un dinozaur
care nu a încercat niciodată s-o înțeleagă pe Lulu, nenorocitul!
Îmi pare rău.
Băiatul nostru cel mare e și el cam obraznic și îl supără pe soț.
Îl enervează.
Îmi pare rău, dar nu ar trebui să vorbești despre oameni pe care nu îi cunoști.
Nu-i cunosc? A scris în jurnalul ei. L-am citit de 300 de ori.
Jurnalul ei?
Nu ar trebui să-l ai, parazitule!
Cum mi-ai zis?
Dă-i drumul!
Doamne!
- Lasă-l! - O să vă omorâți între voi!
Ia-ți mâinile jegoase de pe jurnalul fiicei mele!
Nu se poate!
Nu ești mort.
Și arăți la fel.
Dă-mi-l!
Fuge! Haide!
- Charly, vrem doar să vorbim. - Nu vorbesc cu fantome.
Charly!
Haide!
Charly!
Dă-mi jurnalul!
Dă-mi-l! Dă-mi jurnalul!
Charly!
Dă-mi-l! E singurul lucru de la Lulu.
- Dă-mi-l! - Lasă-mă în pace!
Fugi!
Fugi, la naiba! Fugi!
Dumnezeule!
Vrei mai mult? Sau te-ai săturat de răcituri pe ziua de azi?
Nu, mulțumesc. Știi că îmi crește nivelul de acid uric.
- Bine, atunci. - Stai!
Nu vrem accidente.
- Nu în Ajunul Crăciunului. - Doamne ferește!
Pepe, ce ai făcut azi?
Eu?
Nimic.
- Am stat acasă cu Fina. - Ce spui acolo?
Am petrecut după-amiaza în bucătărie. Singură.
Ce păcat de mintea femeii ăsteia! E mai rău de la o zi la alta.
Tu ești mai rău, tati. Am fost aici toată ziua, tu nu ai fost.
- Mă faci mincinos? - Vreau să spun...
- Nu, mă faci... - Lasă-l să vorbească, Pepe.
Nu da peste el.
Ai sânge pe cap. Aici.
- Unde? - Acolo.
De unde e, Pepe?
Poate că e de la miel, e crud.
Știi ce altceva mai e crud?
Pră...
- Prăjitura? - Nu.
Charly.
Băiatul ăla, Charly. Nu e bun pentru fiica voastră.
O să sfârșească prost.
Te-am văzut, Pepe! Tu și doamna aia nebună!
L-ați ucis pe Charly!
Nu, a fost un accident, nu a fost vina mea!
- S-a împiedicat. - Serios?
De ce mă justific?
- Nu plângem pentru un criminal! - Tu auzi ce spui?
- Ai ucis un om, Pepe! - Și ce?
- Ne-a ucis fiica, ducă-se! - Cine ești acum?
- Nu-mi vine să cred că spui asta. - Nu credeam că o să pierd o fiică.
- Și eu am pierdut-o. - Dar eu nu am uitat-o.
O altă ceartă acasă. Ca de obicei.
Uneori, cred că cearta e sportul preferat al familiei mele.
Mai ales al tatei.
Cum poate cineva să fie așa de încăpățânat și morocănos?
Cred că îi place atât de mult fotografia
fiindcă ar vrea ca timpul să stea în loc, ca în poză.
Așa aș fi întotdeauna fetița lui.
Este ironic
că cineva atât de obsedat de timp întârzie peste tot.
N-a înțeles că viața e ceea ce trece în timp ce numără el minutele.
UN 2023 FERICIT!
Un 2023 fericit!
Frumoaso!
Au oprit căutarea familiei mele.
Sunt considerați morți.
Poliția spune că nu a fost o asemenea furtună de peste 30 de ani.
Asta e viața.
Mergi într-o zi la plajă cu toată familia
și rămâi singură pe lume.
Charly spune că ar trebui să ies să-mi limpezesc mintea.
E un concert Héroes la festival.
Îmi faci un masaj, Pepe?
Îți petreci toată ziua citindu-l.
Nu acum, Fina. Vezi ce zice meteorologul.
Bine.
Uită-te la vremea din est. Un alt front rece.
Se așteaptă furtuni cu fulgere puternice.
Un fenomen care care nu s-a mai întâmplat din 1991.
Aveți grijă pe drum!
Se lucrează pe autostradă. Ieșiți pe Valverde.
Lăsați-o încet pe Sagrillas.
E poliție.
Fii atent, la naiba!
Tatăl tău e un dezastru.
La fel și noi.
- Știi ce ar fi mișto? - Ce?
Să luăm niște bere și să ne facem muci.
Mi-ar plăcea!
Dar nu pot. Am colesterolul ridicat.
Nivel ridicat de transaminaze și un ulcer care mă termină.
Ce mai zici?
Frumoasă ureche!
Treci în fața camerei.
Ce faci? Camera telefonului! Ca în Star Trek.
Ce? Ești blocat pe MySpace?
Unde?
Nimic. Poate după toate chestiile alor tăi
vii la mine să înveți, să te înveselești.
Tare!
Ultimul lucru de care am nevoie e să învăț. În niciun caz!
Spun asta pentru că o să fim singuri.
Asta e și mai rău. Îmi faci ceai și prăjituri?
Savantule,
crezi că te chem la mine să studiem în doi chiar ca să studiem?
Dacă nu, pentru ce?
Am s-o fac, în sfârșit!
Trec la acțiune în seara asta!
Te văd.
Adică...
- Acțiune sau ce-o fi... - Sigur.
Maestra folosește intersecția dintre dimensiuni
ca să intre în transă și să ia legătura.
Pentru 100 de euro.
Este o glumă?
Scuze, facem parte din Asociația Parapsihologică
din 1998.
Să începem. Semnalul e excelent astăzi.
Ați adus un obiect de-ale defunctei?
Bine.
Am înțeles, Ana Clara! Am înțeles.
Este furtuna. Furtuna se repetă.
Du-te naibii, cu mama ta idioată cu tot!
- Ieși de aici! Suntem într-o ședință! - Tu să taci!
Îmi pare rău că nu am ascultat. Ai dreptate. Pot să o salvez.
Nu se poate. Eu inventez tot.
- Cum adică? - Nu...
Numai despre domnul ăsta.
Legătura cu spiritul mamei tale e științifică.
Dacă inventezi totul,
- de ce ai încercat să mă ajuți? - Am vrut bani. Cu asta mă ocup.
Înșel oameni disperați.
- Și diploma? - A făcut-o cumnatul Paco!
- Eu ți-am dat brățara. - Este imposibil!
Nu există forțe magice, nici puteri, iar eu nu fac parte din povestea asta.
Nu? Atunci, cum explici faptul că ai întâlnit-o pe fiica mea în 1991?
Ce vrei? Cară-te de aici!
Mai du-te naibii!
Nu plec până nu spui unde mi-a dus soțul tău verișoara.
A dus-o?
Striga ceva despre o plajă, o furtună și salvarea fiicei tale.
Trebuie să plec.
Pa și pusi! Mă duc să învăț o limbă nouă.
- Și anatomie, dacă am noroc. - Nu te duci nicăieri.
- Vii cu mine. - Am planuri! Am o premieră!
Pilar!
Și acum?
OPREȘTE-TE ÎNTÂI LA FARMACIE
Mamă, hai să ne întoarcem și să o rezolvăm la telefon.
Nu-ți poți rezolva tatăl la telefon. Mergi mai repede!
Întâi am luat hidrobicicleta, apoi ne-am certat. Nu.
Mai întâi ne-am certat și apoi am luat hidrobicicleta.
Semăna cu aia.
- Pe unde ați intrat în apă? - Pepe!
Ai înnebunit? Ce faci aici? Cu femeia asta!
Am fugit.
- Să ne trăim povestea de dragoste. - Doamnă, te rog!
Ce e? Dacă îi spui adevărul, nu te crede.
Ascultă, Pilar.
Se întâmplă din nou. Ai văzut știrile?
- Furtuna se întoarce aici. - Te rog, Pepe.
- Las-o baltă. - Ascult-o pe mama, hai acasă.
Nu.
- Are dreptate. Acum poate funcționa. - Ajunge! Te rog!
Serios? Aproape că l-ai electrocutat.
Ar fi fost mai bine.
A căzut pe șinșila mea, acum am făcut-o preș.
Care e faza cu șinșila?
Îmi înnebunești soțul.
Misiune îndeplinită. Uită-te la el.
Pepe!
- Unde te duci? - S-o salvez pe fiica noastră!
Cum? Intrând în apă cu chestia aia?
Pili, uite!
- Hai să mergem! - Rodri!
Hai să mergem! Mai repede!
CÂND VII? MI-E FRIG
- La naiba! - Ne întoarcem!
Abril nu așteaptă 30 de ani.
- Haide, Pili! - Vin!
Hai să mergem!
- Urcă aici, fiule! - Hei, ce faceți?
Spuneți-i eului meu din trecut
să nu cumpere prostia aia de LaserDisc.
O să și-l bage în cur!
Ce fac nebunii ăia?
Se întorc în 1991.
Haide, Pili! Înainte să treacă furtuna.
Asta-i o nebunie, Pepe.
Și acum ce facem?
Cum funcționează asta? Trebuie să facem ceva?
Nu știu, Pili. Ce am făcut ultima dată?
Dacă este plaja greșită? Sau dacă a fost un bilet dus? Dacă...
Da, e aceeași plajă.
O să fie bine.
Mi se pare mie sau furtuna asta e mai rea decât cealaltă?
- Țineți-vă bine! - Ține-te bine, Pili
Doamne! Ăsta e sfârșitul!
Îți zic, Pepe! Este ultima dată când călătorim în timp!
De unde știm dacă e 1991?
Sper că nu suntem în alt an.
Am fost în mai multe decenii decât La Década Prodigiosa.
Hei, era și timpul! Ați depășit limita de timp.
Ce an este?
Ei bine, n-a trecut chiar atât de mult.
ÎNCHIRIERI HIDROBICICLETE
N-o găsesc.
Nu o văd.
Mamă, tată!
- Lulu! - Mi-am făcut griji!
Ești aici, draga mea!
Sigur, am vrut să mă întorc la Madrid, dar nu am vrut să plec supărată.
Păreți schimbați.
- Și hainele? - N-ai crede.
- Am mers pe mare și am ajuns... - În orașul următor!
Așa că am făcut niște cumpărături acolo.
Mie nu mi-ați cumpărat nimic, ați uitat de mine.
Cum să te uităm, scumpo? Niciodată nu te uităm.
Tată, termină!
Nu aveam paella la 14.45? E aproape 15.00.
Să aștepte! Trebuie să trăim clipa, draga mea.
Ce tot spui?
A făcut insolație?
Mi-a fost atât de dor de tine!
Ți-am spus că te iubesc?
Ce se întâmplă? Terminați! Parcă nu m-ați mai văzut de veacuri.
Parcă ați vedea o fantomă.
Nu spune asta, scumpo.
Mănâncă. Pari mai slabă.
Mai slabă decât azi-dimineață?
Vă purtați ciudat.
Ce e ciudat la noi?
- Hei, hai să facem un selfie! - Bine.
- Da. - Ce să facem?
- Ții camera greșit. - Zâmbiți!
Tată, zău, ești ca un ursuleț de pluș.
Scumpo, trebuie să arăți afecțiune.
Așa e.
Nu apreciezi lucrurile...
Până când nu le pierzi, draga mea.
Doamne, tată. Nu mor mâine.
Nu, mai ai o săptămână.
- Rodri! - Ești prost?
Nu-l asculta.
Dă-i cadoul! Ne ia prea mult.
- Haide. - Lulu.
Știu că nu sunt
tatăl perfect.
Știu că urăști să fii tratată ca un copil,
dar, chiar și dacă trec 30 de ani, o să rămâi
întotdeauna fetița mea.
- Este frumoasă! - Îți place?
Tată, îmi place mult!
- Poftim. - Îți place?
Foarte mult.
Fetița mea!
Sunt aici, familie!
- Charly! - Ce faci, păpușă?
Ce naiba cauți aici?
- Mi-ai spus să vin. - Acum îți spun să te cari.
Tată, calmează-te.
- Pepe, nu s-a întâmplat încă. - Nici nu se întâmplă!
Fiica mea nu iese cu un parazit care o să-i distrugă viața.
Eu hotărăsc asta. Sunt majoră!
- Nu ieși cu criminalul ăsta! - Criminal? Parcă aș fi ucis pe cineva.
- Nenorocitule! - Pepe!
- Te rog! - Lasă-l!
Ce naiba?
- Criminalule! - Termină! Lasă-l!
- Criminalule! - Lasă-l, tată!
Nu doar că nu ești tată perfect. Tu nu ar trebui să fii tată!
Cât stai în casa mea, faci așa cum spun eu!
- Pepe, te rog! - Zău?
Asta se rezolvă ușor.
- Nu mă întorc acasă! - Lulu, scumpa mea!
Charly, hai să mergem!
Acum îmi vine s-o omor eu.
Dacă nu luăm măsuri, o face el într-o săptămână. I-ai împins-o în brațe!
Bună, vecinilor! V-ați întors mai devreme.
- A fost vreme rea? - Nici bună, nici rea, doar prea multă.
Ce vrea să spună, Pepe? E năucă.
Să vedem dacă spui fel peste 30 de ani.
Credeam că n-o să mai dormim vreodată în patul nostru, iubito.
Unde te duci?
- La culcare. - Ne-am despărțit.
Te-a năucit călătoria în timp.
O să ne despărțim peste 30 de ani, Pili. Acum suntem împreună, ca întot...
Noapte bună.
Din nou, fiule?
Ei bine, singura fată care mă vrea nu s-a născut încă.
FELICITĂRI, LULU
Pepe!
Ăsta e momentul pentru o petrecere?
- Pili, e petrecerea lui Lulu. - Poftim?
O să împiedic înmormântarea ei astăzi.
Dacă Lulu vine aici, nu merge la concert.
Dacă nu merge...
El nu o ucide.
- Deci ne putem salva fiica? - Desigur!
Ce pui la cale? Când vă întâlniți, iese urât.
Nu, o să-i placă!
O să fie ca și cum ar fi planificat-o ea.
M-am dus la petrecerea de ziua Palomei.
Am mâncat tort, a fost uimitor!
- Delicios! Cu ce este? - Cafea.
În nici un caz, zice „cacao”.
- Delicios! Cu ce este? - Cacao.
Nu, este clar „cafea”.
- Delicios! Ce este? - Cafea.
Nu, uite! Zice „cacao”.
Nu contează, le facem pe ambele.
Îmi place noul Walkman. Dar o să continui să visez.
Tata, dl „Ar fi trebuit să trăiești în timpul războiului”,
n-o să dea 5.000 de pesete pe el.
Culoarea ta preferată.
Ador Héroes.
Când mă sărut cu Charly și-i ascult, mă excit.
Îmi pierd mințile și simt c-aș face orice.
Nu avem nevoie de toate detaliile.
Surpriză!
Ce? Mulțumesc!
- Walkmanul pe care mi l-am dorit! - Un raport calitate-preț foarte bun!
Și nu e tot.
Am făcut tortul tău preferat.
Cel cu...
- Cafea? - Cafea!
Ce?
Tortul meu preferat! Cadoul dorit! Parcă mi-ați citit gândurile.
Nu am citit nimic.
Eram gata de o altă mustrare.
Mulțumesc foarte mult. Totul este perfect.
Bună, Lucía...
Bună, Lucía, știi ce?
Am auzit noaptea
Este plină de magie
Și un spiriduș te invită să visezi
- Biata Lulu! - Te rog...
Vezi?
Seamănă cu solistul pe care îl adori.
Da, sigur lumea îi confundă pe stradă.
Nu e de mirare că e încă virgin la 50 de ani.
O să petrecem pe cinste.
Ar fi mai bine dacă iubitul meu ar fi aici. L-ați sunat?
Trebuie să fie pe drum.
Dar sunt mulți băieți aici.
Omule!
Nu așa o câștigi. Apropie-te, se lasă ușor.
- Nu vorbi așa despre sora ta! - E mai bine să fie pipăită decât ucisă!
Enriquito. Ia-o la dans, mă ocup de muzică.
Faceți un cuplu grozav!
- Pepe, vino. Fă-le poză! - Sigur.
Amândoi arătați grozav, sunteți foarte fotogenici!
Mă pipăie!
E în regulă, e normal la vârsta lui.
Ce tot spui? Am un iubit. Charly nu era pe drum?
Ba da.
E ciudat că nu a ajuns încă.
Nu știu de ce sunt aici.
Distrați-vă voi. Eu plec!
Stai, îl sun!
- Charly, ce se întâmplă, tipule? - Poftim?
- Pe cine suni? - Dă-mi-l, îl întreb eu.
Sunt Rodrigo. Sora mea te vrea aici.
Lucía? Măi să fie!
Nu mă salută când mă vede.
Nu mai glumi, tu ești sufletul petrecerii.
Ai dreptate. Întotdeauna am plecat ultima.
Să mă schimb și să merg?
Grăbește-te!
Ești prost? Dă-mi-l!
Vorbesc eu cu el!
E iubitul meu!
Scumpule, sunt Lucía.
Lucía, scumpo! Mulțumesc pentru invitație.
Să aduc un lichior?
E mama ăstuia!
Hei, să vin la petrecere sau nu?
Ce faceți? Ce naiba e cu voi?
- Lulu! - Scumpo!
- Stai! - Lulu!
Lulu, scumpo, stai!
- Stai, te rog! - Lulu!
- Lasă-mă! M-ai păcălit!
Ascultă, iubito.
A fost o minciună nevinovată. Nu poți înțelege adevărul.
- De ce? Pentru că sunt proastă? - Nu!
- Lulu, te rog. - Ajunge!
Anunțați-mă când aveți de gând să spuneți adevărul.
Bine.
Am călătorit în timp.
- De aceea vă purtați atât de ciudat. - Da.
- Pentru că v-ați pierdut mințile! - Nu!
Din cauza hidrobicicletei închiriate!
- Ne-a lovit un fulger. - Și ne-a trimis în 2022.
Da, sigur...
- Ați văzut viitorul? - Da.
- Roboți, mașini zburătoare... - Nu zboară.
Vorbesc și te ghidează.
- Ca în KITT. - Da!
- Voi auziți ce spuneți? - Trebuie să ne crezi.
Telefoanele sunt mici și fără fir.
- Oamenii le bagă în buzunar. - În buzunar? Un telefon?
Da, sunt ca niște televizoare mici. Fac și poze!
Este adevărat, jur. Am petrecut Revelionul 2023.
Dacă totul era atât de minunat și modern, de ce v-ați întors?
- Pentru tine. - Sigur!
- Pentru că mi-am irosit viața. - Nu!
Pentru că erai moartă!
Jur.
Am pus flori pe mormântul tău.
E tot ce se poate întâmpla mai rău unor părinți.
Este împotriva naturii.
Gluma asta nu mai este amuzantă.
Plec cu Charly, înainte să-mi distrugeți viața.
- Charly! - Te rog, nu pleca cu parazitul ăla!
Nu-mi mai insulta iubitul.
El o să te ucidă!
Incredibil. E de necrezut!
Ați născocit toate astea pentru că nu vă place Charly?
Lulu, jur că nu e așa.
Lasă-mă!
Prefer să fiu moartă decât cu voi. Moartă!
Charly!
Avem plan de rezervă?
FESTIVAL HÉROES DEL SILENCIO
A venit toată lumea. Să începem!
Îmi vine să dansez ca nebuna!
De ce sunt supărați părinții tăi? Că ai luat iar geaca fratelui tău?
Nu știu. Vreau doar să îi uit.
Ce faceți, băieți? Ce mai ziceți?
Ce faci?
Ce mai faci?
- Sunt din cartier. - Bună.
Bună. Sunt Ana Clara. Am să-ți ghicesc viitorul.
Ne distrăm pe cinste în seara asta!
Da! Asta e atitudinea!
Sunt Elvirita, verișoara ei.
Metroul ăla afurisit abia se mișca.
Și era coadă la intrare. M-am săturat de viață!
Sunt Lucía. Mi se spune Lulu.
Stai, ne cunoaștem?
Da?
Nu cred. Ești o tipă șic, te-aș fi ținut minte.
- Mulțumesc. - Hai să facem o fotografie.
- Bine. - Bine.
- Trebuie s-o faci foarte repede. - N-o scutura așa de tare.
Uimitor. Hai să mergem!
Vino, Lulu, începe!
Vin!
Lulu! Scuze.
- Nu-i găsim. E prea multă lume. - Începe concertul.
- Unde te duci? - Încerc să trag de timp!
- Să verificăm la coadă. - Da.
Unde vă duceți?
Uite-l pe Bunbury!
Sau tipul care l-a mâncat.
Lua-v-ar naiba!
Lulu, haide, așteptăm!
Un 2023 fericit!
Frumoaso!
Trebuie să găsim un loc.
- Filmezi mormântul surorii tale? - Altfel, nimeni nu ar crede.
Ești prost? Cară-te!
Mă tachinezi?
Hai să mergem!
Ce este?
Unde te duci, Lucía?
Lucía! Lulu! Pepe, nu o văd.
Lulu!
Hei! Moșul ăla mi-a vărsat băutura!
Du-te naibii, cu mama ta idioată cu tot!
Elvirita. Ana Clara.
Nu se poate! Ce tinere sunteți!
Și superbe. Suntem în floarea vieții.
- Îi cunoști, verișoară? - Nu.
- Noi vă cunoaștem. - Nu vă amintiți pentru că...
O să ne întâlnim în 2022.
În cabinetul tău de tarot.
O să ne ajuți să călătorim în timp printr-o gaură de vierme care leagă 2023
de 1991.
Sigur.
Sunteți prea bătrâni ca să fumați ciudățenii.
Nu, stai, te rog!
Tu ești singura care poate împiedica moartea fiicei mele.
Peste 30 de ani, o să spui că ți-am dat brățara lui Lulu.
Lulu? Nu este fata pe care tocmai am întâlnit-o?
- Ce? - Ești proastă?
Nu mai face fața aia idioată și du-te să înșeli pe altcineva.
Stați, vă rog!
Bunbury! Sunt cel mai mare fan al tău.
Știu toate melodiile tale. Dos Tierras, Maldito Gnomo...
Este „Duende”. Scuze.
Nu. Dacă o să cânți Entre Dos Tierras, sora mea o să moară.
Am venit din viitor ca să schimb trecutul
și să împiedic moartea surorii mele.
Și lumea zice că eu sunt ciudat!
Lulu!
Lulu, vino încoace! Nu-mi place să fiu tachinat! Vino!
La naiba!
- Lucía. - M-ai speriat!
Ești bine?
- Tremuri. Ce e în neregulă? - Lulu!
- Am să mor.
Părinții mei nu sunt nebuni. Mi-am văzut mormântul.
- Unde ești? - Ce tot spui?
- Cu toții o să murim. - Nu, Quique, o să mor azi!
Charly o să mă omoare.
- Charly? - Da.
Lulu!
- Quique, fugi! Fugi! - Hai să mergem!
Quique?
Quique, lasă-mi fata în pace, nu vă puteți ascunde de mine!
- Ai grijă! - Scuze!
Quique!
Vino aici!
Unde te duci? La naiba!
- Ce mama naibii! - Calmează-te, te rog!
Pleacă!
Te prind eu!
Calmează-te! Nu-ți poate face rău aici.
Lucía, când cobori, o să stăm de vorbă!
Quique, nu mă lăsa singură.
Nu-ți face griji.
Ciudatul e aici să te ajute.
Mersi, Quique.
Ascultă...
Nu te-am considerat niciodată ciudat.
Quique, ai înțeles greșit! Quique!
Ce faceți, oameni buni?
Cine vrea rock-and-roll?
Doamnelor și domnilor, Héroes del Silencio!
O clipă!
Scuze.
Am ceva important de spus.
Cară-te!
De ce există cuvântul „tăcere” în numele lor?
Le stă mai bine când sunt tăcuți.
- Te rog. - Nu știu de ce,
dar trebuie să-ți dau asta. Sau nu-l mai găsesc niciodată pe Charly.
Uită-te la televizor. Îngerii lui Charlie, în fiecare luni.
- Ești haioasă, verișoară! - Nu!
În 30 de ani, o să ai mai mult alcool decât sânge.
- Cine te crezi? - Concertul nu poate începe!
- E o viață în joc! - Trebuie să o iei.
- O să se întâmple ceva. Ia-o! - O iau, la naiba! Vezi? Am luat-o.
Du-te să freci la cap pe altcineva!
Mama naibii! Ce e în neregulă, verișoară?
Am văzut...
Am văzut-o pe fata pe care tocmai am cunoscut-o. În roată.
- Era molestată. - De Charly?
Nu.
- Bunbury. - Bună seara, Madrid!
Asta este Entre Dos Tierras.
Hei!
- Mergi prea departe. - Este un sărut.
Nu vreau! Îmi faci rău!
Tu mi-ai făcut mai mult rău, Lucía.
Îți scriu poezii, îți fac temele, ba chiar îți plătesc autobuzul.
Și tu râzi de mine. Știi cât de umilitor este?
Uită-te la mine.
Uită-te la mine!
M-am îmbrăcat așa pentru tine!
Pentru tine! Am terminat! Sunt sătul de respingerile tale!
Nu!
- Lucía, e doar un sărut! - Nu!
- Încetează! - Acolo sus!
Lasă-mă!
Ajutor!
Nici să nu te gândești!
Am făcut o greșeală în viitor. Nu o mai fac acum.
- Ajutor! - Poftim?
Dă-te!
- Pepe! - Unde se duce? Manolo!
Ce face?
Pepe!
O să cadă!
Opriți roata!
Termină!
Nu!
Manolo, oprește roata!
La naiba!
- Ia-mă de mână! - Haide!
Încetează!
Termină! Lasă-mă!
La naiba!
Ajutor!
Cineva să mă ajute!
Ajutor!
- Ajutați-mă, vă rog! - Taci! Tu scoți ce e mai rău în mine!
- Taci, Lucía! - Lasă-mă!
Nu te mișca!
Încetează!
Ajutor!
- Taci! - Nu!
Nu mă atinge!
- Ajutor! - Ajunge!
- Cineva să mă ajute! - Taci odată!
- Nu-mi omori fiica din nou. - „Din nou”?
Dă-mi drumul!
Tată!
Nu!
Pepe!
Tată!
Glumești, bunică?
Lulu, nu e mare lucru. Fiecare familie are secretele ei.
Sigur, dar despre moștenire, fii nelegitimi...
- Nu călătoresc în timp. - Două călătorii, nepoată. Dus-întors.
- Când sunt lovit de mașină? - Asta nu se va întâmpla.
A fost un viitor alternativ. Grație lui José Luis, totul s-a schimbat.
Un viitor în care eram spurcată la gură. Poți să crezi porcăria asta afurisită?
De unde știți că ăsta este viitorul bun?
Scumpo, e cel cu finalul fericit.
Nu încă. Dar o să fie.
Am așteptat fiecare minut din acești 30 de ani să-l văd din nou.
Mi-e dor de scatoalcele lui.
De mustrările lui.
Este păcat că nu l-am întâlnit niciodată.
Ai să-l întâlnești. O să se bucure că are o nepoată.
Familie, mergem din nou.
I-am promis tatălui tău că nu mai călătoresc niciodată în timp.
MÂINE E AZI
Subtitrarea: Anca Tach
redactor Robert Ciubotaru