Următorul film este o lucrare de ficţiune.
Este vag bazat pe evenimente istorice şi nu are intenţia de-a fi precis istoric.
Mai puţin curcanii vorbitori. Partea aia e total reală.
Sărbătorile.
Toată lumea le iubeşte.
De asta sunt aşa de multe.
Crăciunul.
Paştele.
Sărbătoarea Luminilor.
Şi singurul lucru pe care toate le au în comun...
...mâncarea.
Cum ar fi Ziua Recunoştinţei.
Despre asta e vorba.
E timpul să te aşezi la masa de sărbătoare.
E partea favorită a tuturor.
Bineînţeles, nu şi dacă tu eşti meniul.
PĂSĂRI LIBERE
Apropo, numele e Reggie.
Sunt curcanul care ţipă pentru viaţa lui.
Ziua Recunoştinţei este cel mai urât coşmar al curcanilor.
Şi crede-mă, am încercat să-i avertizez.
Nu înţelegeţi? Ne îngraşă ca să ne mănânce!
- E o zi minunată. - Cea mai tare zi.
- Porumb! - Porumb!
Şi-n fiecare an nu mă ascultă.
N-am de gând să mă îngraş. Curcanii sunt proşti.
Foarte proşti.
Hei, băieţi, ia fiţi atenţi!
Curcanii sunt aşa de proşti încât cred că fermierul e cel mai bun prieten.
- E cel mai tare. - Îmi place de fermier.
Hei!
Percy se duce în Paradisul Curcanilor.
Paradisul Curcanilor...
Du-te, Percy, norocosule.
Vedeţi ce vreau să zic? Dar adevărul e că sunt un pic diferit.
Chiar de la început. Mereu am simţit că nu mă integrez.
Lumea noastră e făcută din porumb.
Frunză de porumb.
Porumb de porumb.
Foc de porumb.
E-o teorie bestială, dar cred că ăla se numeşte Soare.
Afară! Afară!
Şi tot încerc.
Bună, Aspen, aripile tale cred că sunt obosite.
Pentru că zici c-ai zburat direct din Rai.
Chiar aşa?
- Cred c-am mai rămas noi doi. - Şterge-o de aici, ciudatule.
Da...
Şi tot încerc. Când eşti într-un cârd ştii că aparţii...
de ceva măreţ.
Că nu eşti singur.
- A venit şi Reggie. - Reggie, puşlama ce eşti...
Pleacă de aici, Reggie.
Cel puţin asta am auzit.
Ascultaţi, Reggie a avut dreptate.
Chiar ne îngraşă pentru a ne mânca. Sunt chiar afară.
În sfârşit, după toţi aceşti ani.
Asta am aşteptat să aud. "Reggie a avut dreptate!"
Nu vreau să vă bat la cap cu asta.
Deci, ascultaţi planul! Când se deschide uşa, fugim spre dealuri!
Haideţi echipă!
Da-ţi-l pe Reggie!
- Ce? - Da-ţi-l pe Reggie.
El e inamicul porumbului.
Nu! Nu!
Trebuie să rămânem uniţi!
Pe curând, Reggie!
După toate astea, eram pe cale de-a ajunge pe masa de Ziua Recunoştinţei.
Te rog, te implor!
- Nu! - ...Preşedintele Statelor Unite.
- Mulţumesc tuturor pentru că sunteţi aici. - Sau nu?
...unul dintre obiceiurile mele preferate.
Graţierea Curcanului de Ziua Recunoştinţei.
Numai un curcan special va fi cruţat
de la această teribilă soartă, dar gustoasă...
Tată, tată! Cruţă-l pe ăsta! Pe ăsta de aici.
Scumpo, cred că vom alege un curcan mai mare.
- Te rog! Te rog, te rog, te rog... - Scumpo...
- Te rog! - Curcanul ăla nu e destul de mare.
Acum...nu plânge. Nu, nu, nu...
Acesta este curcanul ales.
Să ai o Zi a Recunoştinţei fericită, prietene.
Curcanule, hai să mergem. Vom merge cu elicopterul.
Îţi aminteşti ce ţi-am spus?
Vei fi tratat bine.
El e Paul, trece printr-un divorţ.
El e tipul chelios, iar ea fata căreia îi place de tata.
Dar nu spune nimănui.
Curcanule?
Nu-ţi face griji, eşti în siguranţă.
Eşti un curcan graţiat.
Sunt obosită acum.
Sunt un curcan graţiat?
Sunt curcanul graţiat! Voi trăi!
Sunt curcanul graţiat!
Asta mă termină!
Se pare că viaţa mea nu s-a terminat.
Şi că o nouă viaţă avea să înceapă.
Asta e noua ta casă, curcanule.
Domnule Preşedinte, bun venit înapoi în Tabăra Refugiu.
El e Generalul Saegan, are ceva probleme de temperament.
Ea e Martha, ne urăşte familia.
Ne vom distra de minune.
Promit că nu te voi părăsi niciodată vreodată.
Aşteaptă, televizorul.
Sunt obosită acum.
Anterior din Mundo del Amor.
Ce e asta?
Alejandro, orfanul cu un singur ochi,
este dat afară din orfelinat pentru că era diferit.
Şi pe mine m-au dat afară.
Cunosc sentimentul.
Respins de toată lumea, Alejandro, este singur pe străzile din Tijuana.
Dar până-ntr-o zi, când devine un bărbat.
Omule!
- Dacă vă este foame... - Chiar mi-e foame!
- Şi vreţi să mâncaţi acum! - Vreau!
- Atunci vă salvăm ziua... - Da!
Arată mult mai bine decât porumbul.
Sunaţi-ne la numărul de telefon 555-0100 şi vă livrăm instantaneu.
Ce?
Alejandro a înfiinţat noua lui companie numită Lupul Singuratic.
Şi face milioane de pesos. Şi-a cumpărat un avion privat.
Şi-a cumpărat un tigru. Şi devine cel mai irezistibil bărbat.
Vrei să te însori cu noi toate?
Nu! Eu sunt un Lup Singuratic!
"Lupul Singuratic"
Mereu am crezut că dacă fac parte din cârd, e ceea ce vreau.
Dar poate că m-am înşelat.
Un pătuţ cald.
Televizor şi pizza cât îmi încape în guşă.
În sfârşit le aveam pe toate.
Totul era perfect.
Oare Alejandro îşi va găsi adevărata dragoste
sau îi este sortit să fie singur pentru totdeauna?
Mi se pare o soartă bună, Alejandro.
Aflaţi în următorul episod din Mundo del Amor.
Ăsta e destinul tău.
Orice ai face, să nu scoţi vreun sunet.
Eu sunt Jake din organizaţia E.C. Adică Eliberarea Curcanilor.
Tocmai ai fost recrutat pentru o misiune top secret.
Ajutor! Am fost răpit de un curcan sălbatic.
Securitatea! Anihilaţi ţinta!
Ce-a fost asta?
Îmi place entuziasmul tău, amice.
Dar alergai în direcţia greşită, şi-n plus...
-...suntem în întârziere. - Suntem în întârziere?
Da? De ce nu spui? Hai să mergem!
Ascultă, cred că mă confunzi cu altcineva. Nu fac parte din nicio misiune.
Drumul pare a fi sigur.
- Aşteaptă! - Hei, aşteptaţi-mă!
Sunt eu, curcanul graţiat, ajutaţi-mă!
Un curcan străin. Rămâi aici, eu îl voi pune la pământ.
Te rog să nu-mi faci rău.
Nu ştiu cine eşti, dar pui în pericol operaţiunea asta.
Eşti nebun? Eu sunt!
Chiar? Să fii tu?
Vrei să te dai jos de pe mine?!
Ştii ce? M-am săturat să tot mă arunci.
Vezi linia asta? Nu cumva să treci...
N-ai văzut linia? Pentru că sunt destul de sigur că...
- Revino-ţi, Reggie. - Stai aşa, de unde îmi ştii numele?
Pentru că el mi-a spus totul despre tine.
El? Care "el"?
Măreţul Curcan a apărut pe cer
într-o formă luminoasă cu o voce ce i se auzea pretutindeni.
Mi-a dat o misiune. Mi-a spus că trebuie să te găsesc,
şi apoi mi-a dat...asta.
- Un mâner de uşă? - Sacrul Mâner al Timpului.
Tipul ăsta e dus cu pluta.
Baza aia militară secretă trebuie să fie chiar înainte.
Suly ar trebui să fie aici pentru a-şi da seama
cum să treacă de poarta asta impenetrabilă.
Deci aşa arată pe interior.
Bine, şi ce-i în interiorul bazei ăsteia secrete?
Maşina Timpului.
Maşina Timpului?
Maşina Timpului.
- Maşina Timpului? - Maşina...
Ce? Cine ţi-a spus despre asta?
- Tu, chiar acum. - Bineînţeles că ţi-am zis.
Te testam.
Asta e misiunea noastră. Nu ca să salvăm zece curcani sau o sută.
Ci pe toţi, ne vom întoarce în trecut
în prima Zi de Recunoştinţă pentru a elimina curcanul de pe meniu.
Aşa-i, ne vom întoarce în trecut
în prima Zi de Recunoştinţă pentru a elimina curcanul de pe meniu.
Cu cine vorbeşti?
Cu tipul ăsta de aici.
A înţeles cu siguranţă. Uite, vezi cum dă din cap?
Bună, soldat. Bun venit în Eliberarea Curcanilor.
Vă voi lăsa să discutaţi...
- Scanez perimetrul. - Ce faci?
- Iar cu binoclul tău. - Aşteaptă, uite ţinta noastră.
Să mergem!
Camera de lansare.
Dă-te înapoi. Iniţiez secvenţa de lansare.
Simt vibraţii în tot corpul.
Presiunea sângelui creşte...rapid.
Într-un spaţiu timp continuu...
Pot simţi cum mă teleportez...
Putem să ne teleportăm în alt timp, oriunde vrem.
N-are nicio logică.
Pământ din anul 3000 Î.H.
- Jake, uite! - Ce? Ce este?
Vopsea din viitor. Aurul secret al bazei.
Dar a spus că va fi aici.
Ce tot vorbeşti tu acolo?
Nu ştiu cine-i prietenul tău,
dar ar trebui s-o lăsaţi baltă cu misiunile astea şi să vă eliberaţi de prostie.
Nu există nicio baza secretă, şi cu siguranţă nu există o maşină a...
...timpului?
Să mergem!
Doar pentru că te urmez, nu înseamnă că te urmez.
Vino după mine.
N-ai auzit ce-am spus?
Nu te urmez.
Nu există nicio altă cameră...
Decontaminare completă.
Ce e aia?
- Este o hartă, idiotule. - O hartă?
- Ne va conduce la Maşina Timpului. - N-o să scrie Maşina Timpului pe...
- Unde e? - E...
Urmăm linia albastră.
- Linia albastră, desigur. - Desigur.
Urmăm linia albastră pentru a ajunge
la Maşina Timpului şi oprim Ziua Recunoştinţei.
Bun venit în echipă. Ca două picături de apă,
împreună vom fi puternici şi curajoşi.
Dacă vrei să facem asta, trebuie să încetezi să mai fii ciudat.
Atenţie!
Nu trebuie să mă atingi când vorbeşti cu mine, bine? De fapt...
...nu mă atinge.
- Se apropie inamicul. - Ce faci?
- Aproape c-am fost reperaţi. - "Am fost"? Pe tine era să te repere.
Noi nu suntem împreună. Eu sunt "Lebăda Neagră".
Sunt un Lup Singuratic.
Fii atent la incredibila putere a unui curcan graţiat.
Vino înapoi!
Băieţi, Reggie e aici, nu vă recunosc,
cred că sunteţi noi, n-o să vă vină să credeţi prin ce-am trecut.
- Crezi c-ar trebui să raportăm asta? - Prea multe hârţoage. Hai să-l prăjim.
Am înţeles.
Soldat, eşti gata?
Pentru prima ta călătorie în timp?
Da, dle!
Ar fi bine să fii, pentru că şansele tale de supravieţuire sunt zero.
Dle, nu mi s-a spus nimic despre asta...
Nu este treaba mea să le cunosc feţele, dle.
De ce au încercat să mă ucidă?
Vreau să mă întorc înapoi pentru a fi un curcan graţiat.
- Ce faci? - Am totul sub control.
Eşti nebun? N-ai nimic sub control.
Este un truc al organizaţiei.
Se numeşte "zgomot de diversiune".
Faci mişto de mine?
Baza, avem o contaminare în partea de sud.
Recepţionat, despre ce este vorba?
Despre doi curcani, dle.
- Asta-i foarte ciudat, agentule. - Recepţionat, cum îi ademenim, dle?
Cu sos de mere.
Amuzant, nu?
Dar serios, ar trebui să ne ocupăm de asta.
Recepţionat! Toate unităţile să meargă la nivelul H.
Exterminaţi păsările alea.
Mergeţi! Mergeţi! Mergeţi!
Dle Preşedinte, odată ce-am pornit maşina timpului, n-o vom mai putea opri.
Am înţeles, Generale.
Putere la nivel maxim.
Uite-i!
În niciun caz nu voi intra în chestia aia!
Reggie, asta este soarta noastră.
Soarta mea e să mănânc pizza şi să stau în pat.
- Zona a fost contaminată. - Ce înseamnă asta, soldat?
Ce s-a întâmplat?
Curcani, dle. Soldat, ieşi de acolo, acum!
Mulţumesc, mulţumesc.
Ajută-mă! Te rog, ajută-mă!
Aşteaptă, aşteaptă!
Detectare anormală a posteriorului.
Fixare dispozitiv.
Nu, nu, nu!
- Salvaţi-mă! - Eu nu mă duc acolo.
- Nici eu nu mă duc. - Eu cu siguranţă...
Îmi pare rău, amice. Mai sunt două săptămâni până la pensionare.
Mult noroc.
Piciorul meu!
E uimitor.
O, Doamne!
Prinde-mă de mână!
Ce ciudat.
Asta a fost.
Să mă ajute cineva.
O, Doamne.
Salutări, eu sunt S.T.E.V.E. Maşina Timpului.
Salut, STEVE, eu sunt J.A.K.E. Jake.
Şi el este R.E.G.G.I.E. Reggie.
- Unde suntem? - Nu sunteţi nicăieri, dar peste tot.
Eşti între spaţiu şi timp. Este nevoie de stabilirea destinaţiei.
- Du-ne în Prima Zi de Recunoştinţă. - Destinaţie selectată.
Nu, nu!
Activarea scutului de protecţie pentru eventuale efecte secundare.
Efecte secundare? Ce efecte secundare?
Accelerarea procesului.
- Mi-e frig. - Schimbări rapide de mutaţie.
Schimbări de mutaţie radicale într-un pui de dinozaur,
caracatiţă, rac, cal sau o maimuţă.
Sper că v-aţi simţit bine pe durata călătoriei.
Vă rog să vă ţineţi bine pentru intrarea în hiperspaţiu.
Bun venit în anul 1681.
Cu trei zile înainte de Ziua Recunoştinţei.
Am reuşit. Ne-am întors înapoi în timp.
Reggie, vino aici, o să-ţi placă asta.
Sigur, de ce nu?
Chiar şi mirosul este diferit.
- Pot să vă sugerez nişte exerciţii? - Bună idee, STEVE.
Deschis, închis...
Deschis, închis, deschis...
Deschis, închis, deschis, închis...
Să mergem, Reggie.
Activare sistemului de siguranţă pe durata reîncărcării solare.
Aşteaptă, nu!
STEVE! STEVE!
"STEVE"? STEVE nu este aici, amice.
Poate că râd, dar asta nu este amuzant, STEVE.
Această conversaţie îmi consumă energia de rezervă. Sistem oprit...
- Ce? Nu, nu! - Reggie, sudul este pe aici.
Răsăritul e-n nord.
Aşteaptă, nu pot rămâne aici în jungla asta.
În sfârşit, singur.
Am cercetat zona. Nu este nimeni.
Ascultă-mă, amice. Pădurea asta e cu adevărat sălbatică.
E plină de monştri nebuni şi însetaţi de sânge.
Dacă mi se întâmplă ceva, tu răspunzi.
Crede-mă, suntem în deplină siguranţă.
Jake!? Jake!? Nu! Nu!
Încă unul! Nu, nu, vă implor. Nu-mi faceţi rău.
Până aici cu tine.
Sunt mort. Sunt mort!
- Bună. - Bună şi ţie.
Ăsta e paradisul curcanilor?
- Nu e nimic aici. - L-am pierdut din nou, văd asta.
- Acum, te rog să continui căutarea. - Da, dle.
Sunt aici, simt asta.
Salutări, curcani ai vremurilor vechi.
Am venit din viitor într-o maşină a timpului pe nume STEVE...
- ...pentru a vă salva. - Linişte!
Aproape că i-am îndepărtat pe vânători de cuibul nostru.
Şi apoi aţi venit voi şi ţipaţi cât vă ţinea gura.
- Cine sunteţi? - I-ai prins, Ranger, nu-i aşa, Bernie?
Trebuie să-i facem cu aripa, e chiar acolo, fă ca mine.
Vânătorii se întorc. Trebuie să ne mişcăm.
Sunt de acord cu tine.
Toată lumea să vină după mine.
El trebuie să ne conducă?
- Rămâneţi în formaţie. - În formaţie...
...rămâneţi!
Asta-i foarte periculos.
- Ţine-te! - Omule, era cât pe ce.
- Dar mi-a plăcut, totuşi. - Trebuie să ţinem pasul cu ceilalţi.
Aşteaptă!
Numai tu poţi să mă ţii pe loc.
Ce mai faci?
Haide!
Apropo, eu sunt Reggie. Sunt crescut bio.
Eu sunt Jenny,
şi fug pentru viaţa mea.
Pe ei, băieţi.
- Toată lumea, pe aici! - Pe aici, toată lumea!
- Bernie! - Nu!
Da!
- Daţi-vă din calea mea! - Haide, haide, haide!
Veniţi aici!
Haide!
- În regulă, pleacă. - Minunat.
Şi? Ce-nseamnă "crescut bio"?
E totul în regulă?
Nu ştiu, este?
Am căzut din cuib când eram pui.
- De asta ochiul tău... - Ce e-n neregulă cu ochii mei?
Ni... ni... ni...
Glumeam. Când sunt agitată o ia...
Gata, acum sunt ca ai tai.
Acum ce facem?
Ar trebui să ne întoarcem acasă şi să raportăm ce s-a întâmplat.
Nu, ar trebui să le atacăm fortul şi să-i eliberăm pe camarazii tăi capturaţi.
Inteligentă idee, prietene, dar nu pot risca siguranţa cârdului.
Atunci voi merge singur dacă te-a părăsit curajul.
Curaj?
Îţi voi arăta eu curaj.
Ajunge cu impresionanta voastră bărbăţie.
Hai să ne întoarcem acasă.
Se numeşte "comandă".
Ieşi afară! Vino aici!
Ieşi afară!
Vă rog, domnilor, vă rog! Calmaţi-vă, bine?
Nu moare nimeni de foame.
- Ne este foame! - Vrem mâncare în magazii.
Am vorbit despre asta, acea mâncare e pentru menţinerea păcii cu indienii.
- Dar ne este foame acum! - La toţi ne este foame.
Ţi-e nu pare să-ţi fie foame.
Am o problemă cu glanda tiroidă.
Acum, după cum ştiţi, avem destulă mâncare pentru a trece iarna.
Vedeţi acel deal?
E iarna trecută. Cu toţii ştim că n-o putem da la pace cu ei.
Avem nevoie de ajutorul lor. Fără ei nu putem supravieţui.
Nu-i aşa?
Trei zile!
- Promit, puteţi rezista! - Da!
Cu toţii putem rezista...
El s-a îmbolnăvit pe vapor, deci hai să nu lăsăm să ne afecteze pe toţi.
Dă-ne recolta.
- Ajutor. - Vânătorii s-au întors!
Standish!
Sunt foarte supărat. Bună!
Nu v-am zis eu c-o să vă aduc mâncare?
Tu numeşti aia pradă?
Oamenii îmi vor capul, şi mă tem că dacă nu le ofer un ospăţ, mi-l vor lua!
Am nevoie de mâncare! Tot ce se poate!
Ţi-am spus c-o să-ţi aduc curcani!
Şi asta vei primi.
Mai mulţi decât poţi tu mânca.
Bine, mă bucur c-am discutat.
Mare caracter.
Deci, jumătate din curcanii de acolo...
Care e treaba cu voi doi? Sunteţi împreună sau...
Nu! Ranger e fratele meu.
- Intraţi înăuntru. - Înăuntru intraţi.
Şi chiar dacă ar fi fost, eu caut un tip cu mai multă minte şi mai puţini muşchi.
Pe bune? Vorbeşti serios? Pentru că eu n-am deloc muşchi.
Sunt piele şi os la propriu.
Serios? Ar trebui să faci ceva cu asta.
După tine.
E-o cădere scurtă, promit.
Spectaculos.
Asta e toată lumea.
Liderul unei armate indiene.
N-am mai văzut aşa de mulţi curcani într-un loc făcând ceva.
Sunt şocat.
Deci în viitor curcanii stau degeaba toată ziua mâncând şi frecându-se de pereţi?
Da! Adică nu, nu...
Poate unii, dar nu cineva pe care să cunosc.
Noi dacă n-am face nimic, am deveni prosti.
Nu crezi?
Salutari! Sunt un curcan domesticit dintr-un timp îndepărtat
şi v-am adus un cadou! Şi cadoul sunt eu!
Eu sunt Jake, am călătorit cu o maşină a timpului pe nume STEVE
pentru a opri Ziua Recunoştinţei şi de-a elimina curcanul de pe meniu.
Ce este Ziua Recunoştinţei?
Da, aşa-i, nu s-a întâmplat încă. Este o sărbătoare.
- Ce este un meniu? - Meniul este...
o listă cu anumite mâncăruri dintr-un restaurant.
- Ce este un restaurant? - Asta n-are importanţă.
E important să nu-mi mai puneţi întrebări şi să mă urmaţi orbeşte.
Nu!
Nu vom lupta.
Eu sunt Broadbeak, liderul cârdului.
Şi acesta e Liberty, cel mai bătrân dintre consilierii mei.
Tu ai călătorit o mare distanţă...
Tu...
Şi minunata ta soţie, e frumoasă, e foarte pufoasă şi delicată.
Tată, aceştia sunt Jake şi Reggie, şi sunt din viitor.
Aparent.
- E tatăl tău? - Vă rog, veniţi cu mine.
Jake, vorbeşti din inimă.
Ei bine, pot vorbi şi mai din inimă, dacă doreşti.
N-am trăit întotdeauna sub pământ.
Trăiam la suprafaţă, printre copaci, dar apoi au venit ţăranii.
Şi-am fost forţaţi să ne ascundem.
Dar eram în siguranţă, şi de-a lungul timpului
am transformat ceea ce numeam închisoare
în casa noastră.
Înţeleg, domnule, dar...
Măreţul Curcan mi-a spus ce trebuie să fac.
Ştiu despre Măreţul Curcan, un nume teribil, nu-i aşa?
E destinul meu.
Ei bine, Jake, lasă-mă să-ţi arăt destinul nostru.
- Cu grijă. - Acesta este viitorul nostru.
Destinul nostru se bazează pe ei.
Eşti bine venit să stai cât vrei,
dar atâta timp cât eşti aici ne vei respecta regulile.
Noi nu ne luptăm. Ne apărăm, protejăm şi supravieţuim.
Da, dle.
Reggie, uite! Ţine.
Ţine-l cu ambele aripi.
- Nu mă pricep aşa de bine la puişori. - Orice curcan poate să facă asta.
Vrea să-l hrăneşti cu viermişori din ciocul tău.
Cine n-ar vrea?
E drăguţ şi dezgustător.
- Cred că mă place. - Da, poate că te place.
Stai liniştit.
Te gâdili? Te gâdili?
Ei bine, noapte bună, Reggie din viitor.
Noapte bună...
Jenny, fata visurilor mele.
Ce? Vrei nişte viermişori? Nu de la mine, sunt dezgustători.
Mamă.
Asta este, prietenul meu...
sfârşitul este inevitabil.
Aş vrea să ştiu cum să ieşim de aici.
Ştii cum?
Da, Bernie, cu ciocul tău poţi să ne scoţi de aici.
- Bernie, acela e un ponei zburător. - Două păsări şi jumătate din grâu.
Asta-i mai rău decât ne-am imaginat.
Te face să te întrebi dacă Standish şi-a pierdut minţile.
Ce vă întrebaţi?
Nimic, şefu'.
Problema cu voi, băieţi, e că vă gândiţi unde sunt curcanii
şi nu unde nu sunt.
Ăsta-i locul unde i-am prins pe cei doi.
Ne duc departe de ceva. Ceva care protejează.
Vrei să spui că fac asta cu un scop?
Par a fi deştepţi.
Mereu am avut ambiţia de-a captura orice, şi mereu mi-am prins prada.
Curcanii ăştia pun ceva la cale.
Aşa că mâine vom începe din locaţia asta.
Şi vom continua să-i căutăm până-i vom captura pe toţi!
S-avem noroc.
Bună dimineaţa, tuturor.
Acesta este lista cu ce trebuie să facem azi.
- Fredy? - Danny.
Danny, ia-ţi o echipă şi îndrumă vânătorii spre est.
Vest.
Mergeţi spre vest.
S-a făcut, frate.
- Patsy? - Nancy.
Nancy, tu faci acelaşi lucru în nord.
- Sud. - Spre sud.
- Dusty? - Justy!
- E fiul tău. - Corect.
Tu mergi să-ţi cauţi un castravete magic de-al tău.
A trebuit să te căsătoreşti cu o găină.
Jenny, tu vei distruge capcanele vânătorilor.
- Ia-l şi pe Reggie cu tine. - Da!
Am spus-o cu voce tare.
Ranger, infiltrează-te în fortul lor. Vezi ce plănuiesc.
Ia-l pe Jake cu tine.
Mergeţi! Acţionaţi cu prudenţă.
Astea sunt treburile pentru ziua de azi.
- Încearcă să ţii pasul şi să nu fii ucis. - Tu trebuie să ţii pasul cu mine!
Are un obicei foarte prost dar foarte efectiv.
Am ajuns la poalele dealului.
Taci!
Tu la ce te uiţi?
Puneţi capcanele.
Suntem cu un pas în faţa lor.
- Asta-i liniştitor. - Care sunt la un pas de-a...
- Asta-i mai puţin liniştitor. - Dar urmăm sfatul tatălui.
Ţine cârdul în siguranţă.
Îmi plac legile, de fapt, am o lege pentru celelalte legi.
- Şi eu. - Nu se poate.
- Pupă-mă. - Ce-ai spus?
Am spus "legea legilor".
Nu asta ai spus, e-n regulă.
Capcanele sunt puse, dle.
Eşti gata să distrugi nişte capcane?
M-am născut să fiu...
pregătit.
- Bine. - Reggie?
- Asta a fost incredibil. - Cred că trebuie să mă aşez.
Spune-mi despre viitorul tău. Spune-mi cele mai mici detalii şi rapid.
Serios?
Vrei să ştii despre viitor?
- Te-am oprit. - Eu te-am oprit.
Şi m-am aruncat...
- Mulţumim, creatură mică. - Unul nu se ia considerare.
Mereu am crezut că în viitor va fi numai armonie.
Dar pizza şi Tv. sună bine.
Cuvântul e "Mundo del Amor", adică "În lumea dragostei".
- Reggie? - Da, Jenny?
Câini.
Câini? Da, şi eu simt asta, hai să fim câini...
Eu voi fi un Boxer şi tu un Shiba Inu.
Câini!
- Câini? - Ce caută în partea asta de nord?
Stai, ştiu unde suntem. Haide!
Reggie, n-o putem lua pe aici, îi vom conduce direct la cârd.
STEVE!
Ce e aia?
Reggie?
- Nu ţipa, mori cu demnitate. - E-n regulă.
Ce avem aici?
Du-te, STEVE, du-te!
Magie!
Ce se întâmplă?
Ţin să cred că suntem la o distanţă sigură.
Unde suntem? Şi ce e aia?
E Pământul.
Pământul?
Acolo locuim noi.
Vino, ai încredere în mine.
- Ce frumos este. - Chiar este.
Mereu mi-am imaginat că este mai mult.
Dar niciodată aşa de mult.
- Chiar eşti din viitor. - Nu m-ai crezut?
Bineînţeles că nu, mă gândeam că eşti nebun şi posibil periculos...
şi drăguţ.
Şi? A fost înfricoşător? Să călătoreşti în timp?
Curcanii ca mine nu se sperie.
Ba chiar s-a speriat.
Cred c-a aruncat un fel de vrajă asupra mea.
Uite-l pe Reggie cum strigă după mama lui.
- Asta-i drăguţ. - Nu ştiam că-s aşa de drăguţ...
Uite şi în "slow motion".
Cred că suntem în siguranţă acum, ar trebui să mergem acum.
Cum doreşti.
Nu ştiam că un tip care ţipă aşa poate fi aşa de curajos.
Asta-i foarte amuzant.
La revedere, STEVE, eşti cea mai tare maşină a timpului pe care am cunoscut-o.
La revedere, Jenny. Reggie?
Sunt încărcat şi pregătit să vă duc acasă.
Serios? Putem să ne întoarcem acasă?
Haide, Reggie, să mergem.
Da, păi...nu e nevoie să ne întoarcem chiar în momentul ăsta.
Ţine-mă la curent, totuşi.
- Stai pitit. - Tu stai pitit.
- Se pregătesc. - Da, Ziua Recunoştinţei se întâmplă mâine.
Vânătorii se întorc.
Dacă am şti ce-i în interiorul clădirii ăleia.
Ăla-i depozitul de arme unde ţin puştile.
Şi praful explozibil.
Fără arme, sunt slabi.
Trebuie să raportăm asta tatălui meu, imediat.
Jake? Jake?!
A fost incredibil, mă gândesc într-una la asta.
Da, şi eu mă gândesc, ipotetic, stai, ştii ce înseamnă asta?
Nu, dar pot să-mi imaginez scenariul.
E-n regulă, îţi spun eu.
- Vezi ce-am făcut? - Foarte inteligent.
Deci, ipotetic...?
- Dacă un prieten...? - Dacă un prieten...?
Ar fi probabil atras de celalt prieten
şi s-ar oferi să te ducă în viitor?
Mi-ar plăcea să văd viitorul.
Dar locul meu este aici, cu tata şi Ranger.
N-aş putea părăsi cârdul. Mai ales cu vânătorii pe urmele noastre.
Şi dacă vânătorii n-ar mai fi o ameninţare?
Dacă toată lumea ar fi fericită şi-n siguranţă cum era odată.
Asta ar fi minunat.
Ar fi un vis devenit realitate.
Reggie?!
Reggie?
Ce faci?
Mâine este Ziua Recunoştinţei.
Trebuie să atacăm fortul în seara asta.
- N-ar trebui să atacăm nimic. - Mi-a spus că trebuie s-o facem împreună.
Scuteşte-mă. Trei curcani?
E vocea din capul tău.
Cum îndrăzneşti?
Nu este nimic în capul meu.
Măreţul Curcan este real. L-am văzut cu amândoi ochi ai mei.
Cu cât spui numele ăla, cu atât mai prost sună, adică...
Măreţul Curcan este cel mai măreţ curcan pe care-l ştiu şi tu nu vei fi niciodată
aşa de măreţu cum este Măreţul Curcan.
Bine.
Îmi pare rău, Reggie.
Eu n-am crescut într-o fermă frumoasă şi drăguţă.
Am crescut într-o friguroasă, foarte friguroasă fabrică.
Din moment ce eclozam, eram îngrăşaţi forţat.
Dar eu am fost ţinut departe de oameni de către mama.
A sosit timpul?
Da, scumpule. Tu eşti viitorul nostru, Jake.
Ia-le şi fugi. Şi nu te opri până
nu găseşti un loc sigur unde să înfiinţezi un nou cârd.
Mamă, mi-e frică.
Ştiu că ţi-e frică, scumpule.
Dar vreau să fii un bărbat curajos.
Ţine.
Jake! Jake! Jake...
Opreşte-te!
Du-te! Du-te! Du-te!
Am eşuat.
Mi-am dezamăgit familia...
şi cârdul.
Am decis că e mai bine să fiu singur pentru totdeauna
ca să nu mai rănesc pe nimeni vreodată.
Apoi a apărut Măreţul Curcan.
- Salutări, Jake! - Mi-a spus despre destinul meu.
- Mi-a dat Mânerul Sacru şi mi-a spus... - Nu renunţa indiferent de ce...
"Nu renunţa indiferent de ce se află în calea ta."
Jake, îmi pare rău, ştiu că ţi-a fost greu să-ţi părăseşti familia, dar...
să-i atacăm pe ţăranii ăia înarmaţi, este o idee foarte proastă.
Am un plan, am descoperit unde îşi ţin armele. Le distrugem armele
şi atunci vom opri şi ospăţul.
Da, şi vânătorii nu vor mai fi o ameninţare
- şi cârdul va fi în siguranţă. - Exact.
- Şi visul lui Jenny devine realitate. - Ce?
Nimic, vorbesc serios.
Care e planul tău pentru a intra?
În regulă, tu ai partea uşoară.
- Da, da, care? - Îmi voi folosi incredibilii muşchi
de pe pectorali şi de pe fese pentru a te arunca peste zid.
Haide.
Poate c-ar trebui să mai reglez puţin ţinta.
Nu! Nu mai reglezi nimic.
Am o idee mai bună.
În regulă, dacă calculăm cu atenţie punctul de impact, ar trebui să...
Mi-a intrat o aşchie.
Nu!
Întotdeauna cele mici te dor cel mai tare.
Nu! Nu!
Te-a văzut cineva?
Jake?
- Asta-i uimitor. - Jake!
E incredibil, nu pot s-o prind.
Ar trebui să încerci, e incredibil de minunat.
Unul dintre noi trebuie să cerceteze perimetrul pentru a şti mai bine.
- Serios? - Este un truc vechi pe care l-am învăţat.
38% mai multă claritate.
Îi aud pe câini lătrând! Cred c-au găsit ceva!
În regulă, eu voi da foc la butoaiele
cu praful explozibil de lângă depozitul cu arme.
Tu la cele din trăsură.
Vom lumina cerul.
Dacă nu vor mai fi arme, nu va mai fi nici Ziua Recunoştinţei.
Să mergem.
Mami...
Nu vreau să port pantaloni scurţi.
Curcanule, doarme cu ochii deschişi.
E ciudat.
Puterea Cornului.
Jake, spune-ne din nou povestea cu cornul.
Acea poveste veche.
Tipul ăsta din spaţiu e nebun.
Fii atent!
- Ce e ăla? - Ranger ar avea nevoie de-o dovadă.
- Ăsta-i primul. - Ce se întâmplă?
- Şi ăsta-i al doilea. - Am reuşit!
Ce faci?
Comportă-te frumos şi poate ne vor lua în viitor.
Şi atunci vom avea cele mai bune aventuri.
Ce aţi făcut?
A fost curcanul din spaţiu. Spune-i, Bernie.
- Te-ai dus la fort? - Nu, nu înţelegeţi.
Am distrus armele şi capcanele. Am aruncat în aer trăsura vânătorilor.
- Ce? - Cum aţi făcut asta?
De fapt, a fost planul lui Jake.
- Îţi mulţumesc prietene. - De unde ştim că spui adevărul?
Hei, Jenny? Hei, Jenny, aşteaptă.
Suntem atacaţi.
Ne-au distrus armele, ne-au furat mâncarea...
Slavă domnului că eşti aici.
O să mănânci acel porumb?
Ce vom face?
Te rog, spune-mi că n-au fost indienii.
- N-au fost indienii... - Ei bine, poate un trădător.
Au fost păsările alea roşiatice.
Vrei să spui curcanii?
- Ei au făcut asta? - Nu sunt păsări normale.
Au puteri magice...
pur şi simplu au dispărut în aer.
Am văzut două păsări zburând într-un ou uriaş.
Mintea îmi juca feste, încercând să mă facă s-o iau razna.
- După cum se vede, au reuşit. - Ei bine...
Măiculiţă!
Arată-mi drumul.
Deci, bănuiesc că acum te vei îndrepta spre casă?
În viitor. Atâta timp cât misiunea ta s-a terminat.
De fapt, mai e un singur lucru care trebuie să-l fac.
Vreau să vii cu mine.
Aşteaptă.
- Vorbeşti serios? - Ştiu că ai spus că locul tău e cu cârdul.
Dar cârdul e în siguranţă acum.
- Vânătorii au plecat... - Reggie?
Te rog spune da.
- Nu. - Nu?
- Nu te poţi gândi la asta? - Nu, nu, ce-i asta?
Nu.
I-ai adus direct la noi, Jake.
Eu?
- Aici eraţi. - Nu se poate.
Haideţi, băieţi, vom avea o ospăţ.
Asta e vina ta!
- Jake? - Ştiam că e un laş.
Opriţi-vă!
Toată lumea să efectueze planul de evacuare.
Justy!
Îmi pare rău, că i-am adus la tine.
Nu mai contează asta, haide.
Rapid, pe aici.
Veniţi aici, prieteni.
V-am prins!
Te-am prins, frate.
Prindeţi-i, băieţi!
Dacă nu vreţi să ieşiţi...
atunci vă voi scoate prăjiţi afară.
Tunelul cu apă e singura noastră şansă.
Reggie, cei mici, trebuie să ne întoarcem.
Haide!
Săriţi!
Repede! Haide, grăbiţi-vă!
Jenny? Jenny?
- Nu! - Voi găsi o altă cale.
Dar nu mai există o altă cale.
Jake!
Haide, să mergem!
Nu te teme, Bernie.
- Du-i pe toţi la mal. - Da, tată.
Haide, haide, haide!
Haide! Grăbiţi-vă!
Scoate-i în siguranţă!
Tată!
- Du-te cu ceilalţi! - Nu plec fără tine.
- Jenny! - Tată!
Voi fi mereu cu tine.
Aceasta jumătate de scoică a fost a tatălui meu.
Când celălalt moştenitor va avea cealaltă jumătate, va fi liderul cârdului.
Ce?
Tata a ales cu înţelepciune.
Tatăl meu a iubit acest cârd, şi mereu va face parte din el.
Şi-a dat viaţa pentru noi. Aşa că, îl vom onora.
Dar acum tot ceea ce trebuie să facem e să supravieţuim.
- A fost numai vina mea. - Ne-au luat casa.
Ne-au luat familiile.
Avem o singură opţiune în momentul ăsta.
Vom lupta!
Vom sta şi vom lupta.
Asta e casa noastră şi ajunge cu ascunzişul, vom ataca fortul.
Ne vom elibera familia şi vom fi o familie din nou.
Cine e cu mine?
- Vom lupta! - Vom lupta!
Vom lupta, frate!
Bună dimineaţa, Reggie!
Faţa ta are riduri.
- Sunt o mulţime de riduri pe faţa ta. - Doar du-mă acasă.
Reggie, aşteaptă, cârdul are probleme.
Da! Ştii de ce? Din cauza noastră.
N-am putut salva pe nimeni, am făcut totul şi mai rău.
- Dar Reggie, Măreţul Curcan mi-a spus... - Nu e niciun Curcan Măreţ.
Nu e nicio misiune.
Totul e inventat în capul tău.
Totul e o minciună.
Şi acum o să plec, bine?
Înainte ca lucrurile să devină mai complicate.
Dacă eşti deştept, vei veni cu mine.
Nu pot renunţa!
Da, dacă ai fi deştept...
Uite cu cine vorbesc.
Curcanule? Cum ai pilotat nava?
Ghici cine s-a întors? Probabil te-ai întrebat...
- Sunt obosită acum. - pe unde am umblat.
- Ne vedem mai târziu, STEVE. - La revedere, Reggie.
Aşteaptă!
Revino-ţi, Reggie, nu avem timp pentru asta.
Am călătorit de prea multe ori,
şi asta ar putea distruge universul, dar n-am avut de ales.
M-am întors din viitor ca să-ţi spun ceva foarte important.
Ce este?
Eşti un idiot!
Asta e un pic cam dur, n-oi fi eu vreun geniu...
Tot ce ai vrut este în 1621.
- Jenny şi Jake, şi toţi prietenii. - Am făcut-o lată de-a binelea!
- Le va fi mai bine fără mine. - Nu!
Am venit dintr-un viitor şi mai îndepărtat
ca să-ţi spun că Jenny şi cârdul vor ataca fortul.
- Nu vor avea nicio şansă. - Nu!
- Ce vom face? - Avem nevoie de un plan.
Exact.
- Mânerul Sacru. - Mânerul Sacru!
- Mânerul Sacru!
- Aşteptaţi! Ştiţi ce înseamnă asta? - Ce înseamnă?
Este foarte simplu, înseamnă că îl voi găsi pe Măreţul Curcan.
Pun pariu că e în spatele uşii pe care acest mâner o va deschide.
Fii serios! Tu eşti Măreţul Curcan.
Eu sunt Măreţul Curcan?
- Tu eşti Măreţul Curcan. - Înseamnă că Jake a spus adevărul.
- Sunt un idiot! - Ai văzut, ţi-am spus eu.
- Dacă eu sunt un idiot, atunci şi voi. - Băieţi, băieţi.
Tehnic, suntem toţi idioţi.
Dar, de asemenea, suntem Măreţul Curcan.
- Simt că-mi explodează mintea! - Şi a mea!
M-am întors ca să mă asigur că îi vom opri. Cât de minunat e asta?
- Minunat! - Minunat!
Da, cu adevărat minunat.
Acum dacă aţi terminat,
trebuie să te întorci în trecut, să-l iei pe Jake cu tine,
şi apoi să-ţi salvezi prietenii.
Da, trebuie să plec!
Haide, STEVE, să mergem!
Vom ocupa poziţia aici şi aici astfel încât să avem şansa să luptăm.
Tu?
Unde este Reggie?
Ascultă-mă, nu-ţi fie frică.
Cine eşti?
Sunt Măreţul Curcan.
Cel mai măreţ dintre curcani.
Şi sunt aici pentru a-ţi oferi o misiune care va salva toţi curcanii.
Serios?
Trebuie să mergi în Tabăra Refugiu şi să găseşti curcanul graţiat.
- Curcanul graţiat şi super. - Curcanul graţiat şi super.
Nu e tot timpul super.
Când va veni momentul, vei avea nevoie de asta în aventura ta.
- Ce este? - Este Sacrul Mâner al Timpului.
Este foarte puternic.
Te va proteja şi va salva cârdul.
Dar cel mai important lucru care trebuie să ţi-l aminteşti...
e să nu renunţi niciodată vreodată!
Indiferent de ce-ţi stă în cale.
Acum!
Par a fi nişte păsări nervoase!
La atac!
- Aduceţi tunurile. - Tunurile? Dar curcanii, dle...
Aduceţi tunurile şi faceţi o formaţie!
Fiţi gata!
Foc!
Măreţul Curcan.
Salutări, lume, bun venit. Un ou gigant. Arată delicios.
Fiinţe umane, vreau să vi-l prezint pe Măreţul Curcan!
Nu a fost Măreţul Curcan, a fost Reggie.
Prietenul meu cel mai bun!
Ce este asta?
Un semn de la străbunicii noştri.
Un semn de-a dreptul delicios!
Ar trebui să facem şi noi asta mai des.
E de-a dreptul cea mai ciudată livrare pe care am făcut-o.
Ar trebui s-o încercaţi şi voi. E delicioasă.
Ai reuşit, Reggie!
- I-ai salvat pe toţi. - Chiar am făcut-o.
Şi eu te-am salvat pe tine!
În mod normal eu i-am salvat. Ura pentru mine!
Nu-i aşa că-i minunată, Justy?
- Bună, Jerry. - Bună...
Dle Rantoby, ai împrăştiat sardine pe pizza noastră.
Are gustul unei şosete murdare,
dar, totuşi, e mai bună decât ceea ce face soţia mea, nu?
- Hei, fiţi atenţi! - Să fie pace.
Mulţumesc, Măreţule Curcan.
Ascultaţi, îi ofer acestui curcan recunoştinţa mea.
Staţi aşa, tocmai am inventat o sărbătoare.
Este o Zi a Recunoştinţei. Îţi place?
O Zi a Recunoştinţei fericită, tuturor.
Acum că nu mai eram pe meniu, puteam să văd sărbătorile aşa cum sunt ele.
O perioadă când împărtăşim.
O perioadă când suntem împreună.
Să fim cu cei care ne sunt dragi.
Şi care le suntem dragi.
Am crezut că voi rămâne singur, un Lup Singuratic.
Dar ce-am descoperit mai târziu, este că un lup nu este niciodată singur.
S-a dovedit că trebuia doar să ştiu unde-mi este locul.
Eşti sigur că nu vrei să rămâi aici cu cârdul?
Sunt un curcan care caută acţiune, Reggie.
Cred că asta înseamnă să-mi iau rămas bun.
Nu, Reggie, rămasul bun e doar un salut
purtat de vânt peste timp până când aripile noastre se vor intersecta din nou.
Foarte frumos...
şi confuz.
La revedere, curcani sălbatici din trecut.
Nu vă voi uita!
- Unde vrei să mergi? - Oriunde e nevoie, STEVE.
Oriunde e nevoie.
Aşadar, ăsta e Paradisul Curcanilor?
Te mişti destul de repede, pentru un curcan crescut bio!
Ce-o mai fi însemnând şi asta?!
---=== S F Â R Ş I T ===---
Sincronizarea by Amstel