MAJKA
Sad se čuvaj, jer sam mrtva pijana.
Hajde! -Neću. -Hajde!
Nema šanse. -Ukusno je, kao limunada. -Ma neću bre.
Nikad nećeš završiti koledž ako ne umeš da se napiješ.
Umem. Napila sam se na žurci kod Erona Finka.
Na Finkovoj žurci na početku srednje gde si se
nalivala crnim pivom dok se nisi ispovraćala
po celoj sobi? -To se računa. -Ma stvarno?
Ali bilo je zabavno. -Doveka ću te se sećati takve.
Bila sam pijana k'o zemlja. -Aleluja.
Možda sam toliko pijana da mogu da letim. Šta mislite, mogu li da letim?
Trebala bi da se okaneš toga.
Da, pijem k'o svinja i lepo mi je. -Dobro.
Ta ti je bila dobra. Super.
Baš seksi. -Uđi.
Društvance, vreme je za razlaz. Sutra idete u školu. Ćao, Danijele.
Dobro veče, gđo Hardi. -Nisam primetila da si još ovde.
Kako ti je sestra? -Dobro, hvala na pitanju.
Odlično. Ket, kad su ti momci tu
vrata ostaju otvorena, razumeš? -Izvini, mama.
Imate li koka-kole gđo Hardi? -Da, ali je malo kasno za kofein.
Ujutru idete u školu. -Dvoje drugova iz razreda su već dobili pisma
da su primljeni na koledž, što znači da smo mi sledeći.
Baš lepo, samo bih volela da prvo maturiraš.
Hajde, ljudi, kasno je. -Krećemo, gđo Hardi.
Hvala. -Dobro.
Laku noć, gđo Hardi. -Dobro, dobro. Laku noć.
Jebiga, mame su mame.
Da, ionako bih uskoro morao da krenem. -Jesi li dobro?
Dođi ovamo. -Dobro. Ćao, ljudi.
Sve je super, ne brinite za mene. Ja ću... sedeti i blejati ovde.
Jesam li uradila nešto loše? -Ne, ne, nego...
Radi se o Džoan. -Kul.
Njena biološka majka se pojavila
i hoće da je vidi. -Šta je tu loše?
Džoan ne zna da je usvojena. Ne zna niko osim porodice i...
Tebe. -Nije moje da se mešam,
ali možda je vreme da joj kažete. -Nikako.
Ni ti ne smeš ništa da joj kažeš. -Neću, ne brini.
Nisam tako mislila. -Već je dovoljno propatila.
Život joj je bio dovoljno težak.
I sad ta žena koja je napustila Džoan... ne želi zaista.
Naprosto... Hoće da upadne u njen život i opet ga upropasti.
Ti si divan brat. -Hvala.
I dobar dečko.
Bljak. -Poslaću ti nešto večeras.
Nešto da te oraspoloži. -Stvarno? -Da. -Šta?
Pa... -U pravu si. Već mi se sviđa.
To je samo prva u nizu. -Opa, niz.
Da. -Ja sam mali meda.
Znam. I to vrlo seksi meda. -Ne, ti si seksi. -Ja sam seksi?
Daj, molim te. Baš zabavno.
Dobro jutro, sunašce. -Joj, ne još!
Hajde, mačkice. Danas su veliki izbori.
Ne želiš da prihvatiš titulu sa ogromnim podočnjacima.
Ket? Osećam li ja to Danijelov parfem tamo?
Ne radimo ništa, mama. Samo se ljubimo. -Samo se pazi.
Ti si jako emotivna devojka, a znaš kakvi momci umeju da budu.
Aha. -Fizička ljubav njima ne znači uvek koliko i nama.
Pitaj svog oca, on to dobro zna. -Idemo.
Slušaš li me? -Mama, gledaj.
Jesi li čula išta što sam rekla? -Da. Pogledaj.
Nisi budna ni tri minuta, a već si na netu.
Još pre nekoliko meseci sam obećala Em da ću postovati ovo.
Dobro, idemo! Ja prva? -Da. -Dobro. Ha ha! -Nervozna sam!
Super, odradile smo to!
Stvarno ste slatke. -Kad smo vežbale za završni test iz engleskog,
napravile smo četvorogodišnji plan i sve smo isplanirale u detalj.
Odradićemo dupli kurs na Braun/RISD-u. Možeš tražiti cimerku koju hoććeš
i pošto ćemo pohađati iste kurseve, grafički dizajn i marketing,
koje praktično i započinjemo maturom,
počećemo i da stažiramo u Njujorku. -Braun je baš daleko.
Dolaziću kući za praznike. -Moja malecka.
Šta se desilo mojoj devojčici?
Imala si samo 3.200 kg kad si se rodila. -Bože, ne opet.
Bila si najnežnija stvar koju je babica ikad videla.
Bila si kao filigranska lutkica, moja... -Moram da idem!
Taj mali prstić... Hej!
Mila, mislim da je taj četvorogodišnji plan odličan. -Dobro, ćao.
Prijatan dan.
Da li Mreža ima pozitivan ili negativan uticaj na savremeno društvo?
Ovaj rad čini 20% vaših završnih radova, tako da za neke od vas ovo može
biti presudno i da li ćete maturirati, pa vam savetujem da se potrudite.
Rok za predaju rada je sreda... -Jesi li spremna da izgubiš danas od mene?
Ne baš. -Jedan mandat je sasvim OK, Ket.
I istorija obožava takve. Imali smo Niksona,
Džordža Buša i Tafta,
ali mislim da je on umro. -Nema šanse. Pobediću.
Da. Mogu. Da, mogu.
Da, mogu. -Tiše. Neko bi možda da čuje šta profesor priča.
Izvini, Džesika.
Da li je život vaših roditelja bio bolji ili gori bez World Wide Web-a?
Da, mogu. -U ekonomskom smislu, kako je to promenilo društvo, religiju?
Sklanjaj telefon dok ti ga ne uzmem.
Idemo na posao.
Em! Glasao sam za tebe. -Hvala.
Baš si... dobra riba. -Hvala.
Znaš li šta je još čudnije od toga? To što Periman net zove Mreža.
Ko to još zove Mreža? Obožavam da surfujem Svetskom mrežom.
Zajebavaš profesora? Ti si kao nežna roze školjka spolja,
a unutar tebe smrtonosni otrov. Baš zato te i volim.
To sam pokupila od tebe, tako da... -Aha.
Mama ti šalje koliko, sto poruka dnevno? -Pa? Voli me.
Moja druga najbolja drugarica. -Znači, ja sam prva?
Da. Dobro. Sad bih trebala da ti zahvalim za govor koji si mi napisala
koji ću održati kad me izaberu za predsednika. -Bu!
Uhvatio sam te. -Da.
Svidele su mi se one slike koje si mi poslala.
Zaista si prelepa. -To je samo za tebe.
Znam. Bolje bi ti bilo. -Vidimo se, srce.
Vidimo se. Ćao. -Srećno na izborima!
Ovaj... obema!
Ova kamera je odlična. Sočiva su izvrsna.
Pogledaj ovu Danijelovu i Džoaninu sliku. Tako je dobar prema njoj.
Da znaš da jeste. Poslaću ti nešto kasnije.
Cmok, cmok, cmok. -Čula si to? -Da. -Izvini.
Ma ništa. Nema ničeg lepšeg od zevanja u plafon
dok se vas dvoje žvalavite. -Izvini. -Ma u redu je, on je kul. Kapiram.
Sjajna slika. -Gđo Langran, mislila sam da bismo mogle da uradimo slike
za godišnjak o Zvezdanoj deci,
poput Džoan i još nekim klincima u tom programu
i možda nekih volontera koji rade tamo posle škole. -Poput Danijela?
Da, sviđa mi se ideja... Ali će nam trebati još slika.
Možete li da odete u taj centar, pričate sa volonterima,
slikate još nešto? -Možemo li da koristimo ovu kameru?
Naravno, na revers. Ti si ovo slikala?
Da, to smo ja i Ket. -Stvarno imate šlifa.
Baš mi je drago što ste se opredelile za grafički dizajn. -Hvala Vam.
Pažnja, narode. Rezultati izbora za đački parlament.
Predstavnik učenika, Rejmond Barahas.
Blagajnik, Misti Dženkins. Sekretar, Pamela Ferguson.
Potpredsednik, Kejsi Prajs. I konačno predsednik...
Bilo je tesno... Ket Hardi!
Čestitam svim pobednicima!
Žao mi je. Nisi ljuta? -Sve je u redu. Pošteno je pobedila. -Čestitam.
Nisi ljuta? -Nisam! Čestitam, lepojko. -Hvala.
Hej! Nema skejtovanja, momci. Prestanite s tim.
Čestitam, Ket. -Bravo, Ket.
Zašto ne gledaš kuda ideš? -Nemoj! Prestani! -Šta je, smeta ti?
Skloni se od mene! -Pogledaj me, retardu! -Hej! Šta si rekla?
Ma šalim se. -E, pa, nije smešno.
Dođi, Džoan. -Izvini, nismo svi anđelčići kao ti.
Zaveži! -Nateraj me! -Možda i hoću! -Znaš šta, Emili? Nije vredna toga.
Zašto ne začepiš svoja bangava usta? -Izvinite, devojke, u čemu je problem?
Hejli maltretira Džoan. -Laže. Nisam je ni pipnula.
Džoan, je l' to tačno? -Nazvala me je rečju na "R".
Dobro, Džoan. Hejli, odmah kod direktora.
Odmah. Sad!
Dobro, dobro, sad... Sad možeš da obojiš dve kutije
i onda napišeš ko, šta, kad, gde i zašto.
Piši po ovom crvenom redu, do... -Dobro, ne požuruj me.
Hejli je dobila ukor. -Koji problem ima ta ćurka? -Ne znam.
Jednostavno je govno.
Izvinjavam se. Samo... Mrzim ljude koji diraju moju sestru.
Hvala što si stala za nju, Ket. -Nema na čemu. Džoan.
Reci zejtin. -Ne volim da se slikam.
Još jednu? -Dobro.
Moramo da idemo.
Htela sam da intervjuišem još neke ljude.
Ja mogu da te odvezem kući. -Hvala.
Konačno si našla dobrog dečka, Ket. -Znam. Vidimo se. -Ćao.
Mama? -Ovde sam.
Madam predsednica. -Jaoj, mama.
Tako sam ponosna na tebe, dušo. I napravila sam posebnu večeru.
Zapravo, poručila posebnu večeru kod Antonija, Santa Fe Supremo,
tvoju omiljenu, dupla porcija avokada. -Najbolja si.
I mislila sam... da možda imamo još jedan razlog za slavlje.
Tanko je.
Mislim da to nije bitno.
Tako sam nervozna! Ne mogu da ga otvorim! Možeš li ti?
Dobro. Stvarno? -Da. -Dobro.
Čekaj, čekaj! Možda bih trebala da sačekam Emili?
Sad je već kasno. Da ne otvaram? -Ne.
Poštovana Ketrin Hardi, čast nam je da Vas obavestimo da ste primljeni
u Braun/Rod Ajland Školu na dupli kurs dizajna. -Primljena sam! Primljena sam!
Takođe ste dobili stipendiju
dr Artura V. Tasela koja pokriva sve troškove škovolanja
zahvaljujući odličnim ocenama i uspehu na prijemnom. Oh, Ket.
Dobila sam apsolutno sve. Upala sam na Braun/RISD.
Joj, ljubavi. Ket, zašto plačeš? -Od sreće.
Konačno je počelo. Mama...
Imamo ostatak proleća i leto. Provešćemo toliko vremena zajedno.
Da. -Idem da zovem Em.
Halo. -Jesi li ga dobila? -Jesam. -Ne...
Zvučiš kao da si upala. To je super. -Ne razumem.
Imala si bolji prosek iz srednje od mene. -Možda su ti uvažili
vannastavne aktivnosti ili, nemam pojma, napisala si bolji esej...
Em, nemoj da plačeš. -Tako mi je žao. Ja...
Ne brini za mene, važi? Meni je drago zbog tebe.
Čestitam. -Neću da idem bez tebe.
Ne izmotavaj se. -Ovo je bio naš plan, naš san!
Sve smo radile zajedno! -Uradila bi to za mene?
Mi smo najbolje drugarice. Niko nas neće rastaviti.
Slušaj, dođi večeras. Napisaćemo žalbu komisiji.
Predomisliće se. Mama, može li?
Da. -Dođi sad odmah. Nemamo mnogo vremena.
Dobro. -Važi, ćao.
Bože, koliko ga lickaš,
napisale bismo roman za to vreme. -Nešto nedostaje.
Ona... onaj citat koji
gđa Langran stalno ponavlja? Ono što je rekao valjda Abraham Linkoln?
Da, nešto o tome da ništa ne sme da te obeshrabri,
nešto u tom stilu. Ne znam, pogledaću.
Mislim da biste trebale da stavite nešto u poslednji pasus
što bi ukazivalo da ćete poštovati njihovu odluku šta god da odluče,
to će im se svideti. -Šta na primer? -Na primer... Čekaj.
Mama. -Šta? -"Odučiti"? Misliš "odlučiti"? -Ne. Kako god odlučite.
Zar nisam ispravno napisala? -Ne.
Sigurna si? Zašto i ti ne pogledaš, Emili? -Ne želim.
Očito je da je sve piši propalo. -Stvarno?
Evo, našla sam. Ne dozvoli da te savlada obeshrabrenje
i sigurno ćeš uspeti. -"...i sigurno ćeš uspeti."
Ok, to je to. Ovo će ispraviti stvari?
Hoće li zbog ovoga promeniti mišljenje? Mama, šta ti misliš?
Mislim da je pismo sjajno i mislim da je već kasno.
Dobro. Moramo da ostanemo zajedno.
Ti to ozbiljno? -Šta? -Zašto si postovala ono?
O čemu pričaš? -Tvoj BuddyMe nalog.
Gubitnici, gubite se! Primljena sam na Braun!
Šta?
Ne dozvolite da vas savlada obeshrabrenje... osim ako ste izgubili!
Šta, ja sam gubitnica?
Nisam ja to postovala. -Ma kako da ne. Divan citat.
Em, kunem se. -Puši ga, Ket.
Šta ima, ljudi? Ovde Emili.
Recite ko ste i ostavite poruku i javiću vam se.
Emili, u životu ne bih ni pomislila tako nešto o tebi.
Ne znam šta se dešava. Javi mi se.
Opa bato! Ket (mačka) ima KANDŽE!
Administratori BuddyMe su mi rekli da promenim šifru,
ali ne mogu da garantuju da se upad neće ponovo desiti.
Kad sve privatne stvari pišete na tom sajtu
logično je da se uvaljujete u nevolje. -Osećam se kao da me je neko silovao.
To je običan sajt, srce. Ima bitnijih stvari u životu.
Ali neko mi je hakovao kompjuter i izvukao tu rečenicu.
Emili je ubeđena da bih ja uradila tako nešto.
Gordost može da izvuče svašta na površinu. -Kako to misliš?
Madam predsednice, treba li da te podsećam da si dve godine za redom
pobedila svoju najbolju drugaricu u izborima za đački parlament?
I na sve to nju su odbili na Braunu? Mislim, sad je sigurno...
Znaš, ljudi su sposobni za razne stvari kad su ljubomorni.
Nije ljubomorna. Ona mi je najbolja drugarica.
Koja ima slobodan pristup tvom računaru i nalogu na BuddyMe. -Ona me voli.
I na sve to te je optuživala? -Mama! -Dobro, dobro.
Zaboravi da sam išta rekla. Danas ću odneti tvoj računar
da ti instaliraju ono vatreno... -Firewall?
Kako se već zove. Daj da odučimo o našim firewall planovima.
Zar već ne kasniš u školu?
Ćao. -Admini na BuddyMe
su mi rekli da promenim šifru. Molim boga da se ovo ne ponovi.
Izvini što sam onako pukla. Ja i moja brzopletost.
Znam da ti nikad ne bi napisala ništa slično.
Ne mislim da si gubitnica. Mislim da si fantastična.
Znam. OK, vidimo se uskoro. -Važi, ćeo.
Šta se dešava? -Nemam pojma. Samo mi je već ove škole preko glave.
Ej, Ket. Odličan posao. Jako koristan sajt.
Naravno. Mnogo bolje nego da drugi tračare o tebi.
O čemu ovi kreteni pričaju? -Pojma nemam.
Ćao, Džesika. -Ćao, lažljivice. -Šta? -Misliš da samo zato što si
primljena na Braun i što si predsednik parlamenta možeš da radiš šta hoćeš?
Hoćeš li mi reći o čemu pričaš? -Uvek si imala kompleks više vrednosti.
Mislila sam da imaš bar toliko mozga da ga sakriješ. -Smiri se, kraljice drame.
Ne znam ni što je braniš. I ti si na listi. -Kakvoj listi?
Očigledno si se tucala sa nekim iz obezbeđenja
u tržnom centru u kom si radila. -Šta?
Nikad nisam radila ni u kakvom tržnom centru.
Bravo, prava stvar, Ket! -Zajebala si. Povlačim svoj glas.
Misliš da će te ovo učiniti popularnijom, uobražena glupačo?
Ja nemam veze s ovim!
Bednice! -Ovo je suludo!
Nisam ovo ja uradila! -Sve ovo su slike koje smo mi slikale.
Nisam ja napravila tu stranicu! Sigurno je isti haker
koji je napisao onu glupost na mom BuddyMe nalogu.
Odakle im sve ove slike? Slikane su onim aparatom za godišnjak.
Ne znam. -O ne. -Šta? -Stavili su i Džoan.
Moramo da pričamo sa gđom Langran.
Nikad ne bih uradila ovako nešto.
Neko mi smešta. -Znam da nikad ne bi uradila išta što bi povredilo Džoan.
Sem toga, većina devojaka na tom sajtu i jesu fufe.
Bar sam tako čuo. -Čudno da ti tako nešto kažeš.
Devojke, odmah u moju kancelariju. -Gđo Langran, moramo da pričamo.
A ti, zar ne bi trebao da budeš na času? Hvala. Uđite.
Gđo Langran... -Sedite, devojke.
Možete li mi objasniti šta je ovo? -Neko mi je hakovao kompjuter
i postovao to. Nemam nikakve veze s tim, kunem se.
Ispravite me ako grešim, ali vas dve ste slikale ovo.
Jesmo, ali... -I to školskim aparatom i onda hakovale adminov mejl i server
i poslale ovo svakom učeniku u školi? -Ne. Mi smo to slikale,
ali ništa drugo nismo uradile. -Ko je odneo aparat kući?
Ja. -Jesi li ga nekom pozajmljivala? -Ne. -Gde je aparat sada?
U mom ormariću. -Odmah mi ga vrati.
Hoću. -I nijedna od vas neće biti u godišnjaku.
Šta? -Ovo je sranje. Ništa nisam uradila.
Dobro, Emili... -Ja nemam nikakve veze s ovim!
Aparat uopšte i nije bio kod mene, nego kod Ket! -Je li Emili
sinoć imala pristup aparatu? -Ne. Sve vreme je bio kod mene.
Dobro, onda si ti odgovorna za sve. Izvini, ali ovo je jako ozbiljno.
Svi će smatrati školu odgovornom za celu stvar. -Ja to nisam uradila!
Nikad ne bih uradila tako nešto. Gđo Langran, molim Vas.
Dobro, Emili, ti si za sad slobodna. Ket, proverićemo sve ovo
ali nećemo ništa gurati pod tepih. Sad možete da se vratite na čas.
Bravo, Em, odlično si mi čuvala leđa! -Šta? Šta sam trebala da kažem?
Sve što je rekla je tačno. -Recimo: Ket nikad ne bi
uradila tako nešto, neko drugi je napravio taj sajt.
Branila sam te. -Nisi! Bilo ti je bitno samo da ti slika bude u godišnjaku!
Slušaj, ti si slikala te slike i aparat je sve vreme bio kod tebe
tako da ne znam šta se dešavalo i neću da se uvaljujem u probleme zbog toga.
Odlično! Drago mi je da smo isterale stvari na čistac.
Dobro, evo nas. Najbolji lek na svetu.
Mama, mislim da sladoled neće rešiti problem.
Srce, sećaš se da si mi govorila istu stvar
kad si bila u trećem razredu
i Bili Piterson te je zvao Ket, Ket, debela mačketina.
Tad si debelu mačketinu hranila sladoledom. -Nikad nisi bila debela.
A i upalilo je, zar ne? Još više si smršala
i sad je Bili debeo i prodaje takose na onom štrokavom štandu.
Hvala sladoledu. -U pravu si.
Dušo, mrzim kad te vidim tako uzrujanu. -Prevazićiću to.
I treba, jer je sledeća stvar koju ćemo raditi
drugi najbolji lek za stres. Šoping. Vrlo je ozbiljno.
Da, zvuči vrlo ozbiljno.
Baš je zanimljivo koliko si popularna na tom sajtu.
Ma da, bolje se pazi.
Stavi ga da ne širiš zarazu -Ti si zaraznija od mene.
Uništila te je, Hejli! -Koji problem ti imaš?
Ti si ta koja je objavila ko su najveće drolje. -Ja nisam napravila taj sajt.
Ma važi. Čujem da nećeš biti u godišnjaku.
Evo, izvoli par komada. Zatrebaće ti da poboljšaš prosek.
Kad bi poboljšavala samo to.
Jesi li dobro? -Nikad nisam ni poljubila dečka. -Znam. -Izvoli.
Dobrodošla u veličanstveni svet politike.
Šta?
Dobro, staviću te na listu što znači da se slažeš
sa ostatkom razreda i svim ostalim. Da, odlično.
Kejsi, možemo li da popričamo na minut?
Trenutno sam zauzet. -Molim te? Stvarno je važno.
Samo par minuta. -Pričaćemo kasnije. Šta? -Šta je ovo?
Tvoj tračerski sajt je raspizdio mnogo ljudi. -Znaš me.
Nikad ne bih uradila išta što bi nekog povredilo. Možeš li da kažeš nešto
što bi ljudima promenilo mišljenje? Ovo nije normalno.
Ne veruješ mi. -Ket, voleo bih da ti verujem, zaista.
Makar se ne bih osećao kao budala. -Šta to treba da znači?
Kako je moje ime završilo na tvojoj tračerajskoj listi?
Ne znam. Rekla sam ti da nisam ja pravila sajt. -Da citiram:
Ko bi najviše voleo da se ljubi sa Džejsonom Majersonom? -Ne znam.
Ti si jedina kojoj sam rekao da sam gej.
Bila si jedina osoba kojoj sam verovao.
Tačno se sećam i kad sam ti rekao, pre dva meseca, u tvojoj sobi,
kad smo zajedno radili domaći iz matiša.
Prosto sam morao nekome da verujem,
razumeš, samo da kažem nekom i da mi bude lakše. Niko drugi nije znao.
Kejsi, možeš da mi veruješ. Nikome nisam rekla. -Kako da ne.
Celo jutro me po hodniku nazivaju pogrdnim imenima.
Svi mi se smeju. Džejson preti da će me ubiti od batina.
Ako ti nisi pravila taj sajt, onda si rekla nekome ko jeste.
Možda je neko provalio po načinu na koji gledaš Džejsona.
Možda čak i nisi gej nego samo umišljaš...
Ne znam šta je uvredljivije, to što si izdala moje poverenje
ili rečenica koju si upravo izgovorila. U svakom slučaju, završili smo.
Kejsi, pogrešno si... -Ne! -Ne idi, molim te!
Nemoj! -Ne znam šta je uvredljivije, to što si izdala moje poverenje
ili rečenica koju si upravo izgovorila. U svakom slučaju, završili smo.
Čujem da nećeš biti u godišnjaku.
Evo ti par komada, trebaće ti da poboljšaš prosek.
Ne znam šta se dešavalo i neću da se uvaljujem u probleme zbog toga.
Svi koji su za to da Ket Hardi bude smenjena sa funkcije predsednika
neka dignu ruku i kažu "da". -Da! -Jednoglasno.
Svi koji su za to da Emili Hardgrouv bude novi predsednik,
neka podignu ruku i kažu "da". -Da!
Jednoglasno.
Ket?
Otkud ti kući, što nisi u školi? Jesi li bolesna?
Nisam bolesna. Samo...
Trenutno ne mogu da budem tamo. Svi me mrze!
Ja te ne mrzim. -Ne radi se o tebi!
Izvini, mama, samo... Više nisam u učeničkom parlamentu.
Šta? Ne mogu to da urade! -Očito da mogu, jer su uradili
i predsednik je sad onaj ko je imao najviše glasova posle mene. -Emili?
Da. -Stvari idu baš čupavo ovih dana. -Pogledaj.
Jejl? Nakon onoliko planova za Braun?
Nisam ni znala da je konkurisala na Jejlu.
Vas dve nikad ništa niste tajile jedna od druge. -Znam. -Malena...
Srce moje...
Makar si primljena na Braun, zar ne? -Koja je poenta ako Emili neće sa mnom?
Slušaj, mila, u životu stvari retko idu onako kako si planirala.
Žao mi je, ali stvar je u tome da naučiš da budeš fleksibilna.
Možda bi trebala da odustaneš od Brauna i ostaneš ovde
prve dve godine i ideš na višu školu,
tad bi mogla i da živiš kod kuće. -U pravu si.
Trebala bih da odem na Braun/RISD i tamo diplomiram
i započnem sopstveni biznis jer mi ne treba partner.
Draga, mislim da me nisi dobro čula. -Ne, potpuno si u pravu.
Biti fleksibilan. -Da, biti fleksibilan. Ket, gde ćeš? -Kod Emili.
Rećiću joj da ću započeti sopstveni posao i da mi nije potrebna.
Samo... Draga, nemoj rušiti mostove za sobom. -I neću. Preskakaću ih.
Ket!
Ćao. -Emili, traži te Ket!
Samo malo, Ket. -Reci joj da se nosi. -Stoji ovde.
Ne zanima me! Neću da pričam sa njom! -Hajde, idi.
Ćao. -Pretpostavljam da treba da ti čestitam
jer si nova predsednica. -Nisam ja kriva za to.
A ko je kriv za laganje o Jejlu? -Nisam te lagala! Samo ti nisam rekla,
ne moraš da znaš svaki detalj mog života. -Imale smo planove, Em.
Bile smo tim.
Misliš da sam ja napravila taj sajt i postavila sve ono na BuddyMe?
Misliš da ne postoji nikakav haker, zar ne? -Znaš šta?
Dosta mi je ovoga, idi lepo na Braun, ja ću na Jejl,
i možda se vidimo na desetogodišnjici mature. Ili bolje i ne.
Moram da idem.
Bilo je kao da sam punom brzinom pičio pravo
i onda naglo skrenuo levo.
Hej, ja mogu da ti popravim prosek ako hoćeš. Šta je bilo, Ket?
Maca ti pojela jezik?
Ćao, Ket. Jesi li dobro? -Uh, ćao.
Rodžer. Šta se dešava? Izgledaš uznemireno.
Imaš problema? -Da.
Zbog onog tračerskog sajta? -Čuj, znam da moje ime stoji tamo,
ali nemam nikakve veze sa tim sajtom.
Neko se debelo pomučio da mi razjebe život.
Nije reč samo o sajtu, nego i o nalogu na BuddyMe.
Neko je pisao gluposti tamo.
Najgore je što mi niko ne veruje. -Ja ti verujem.
Na Internetu ništa nije sigurno.
Bez obzira na to što misliš da si sigurna ima ljudi
koji mogu da hakuju bukvalno sve. Nego, znam jednog lika
koji bi možda mogao da ti pomogne. On je genije za te stvari.
I ja sam imao problem pre par meseci i on mi je pomogao. -Kakav problem?
Neki perverznjak je namamio i napao neku devojku koristeći moju sliku.
I misliš da bi mi pomogao? -Da, mislim da bi.
On mi je stvarno super ortak. -To bi bilo sjajno.
Da se nađemo kod njega posle škole, recimo u 17 h?
Odgovara. -Dobro.
Evo, ovo je njegova adresa. -Hvala ti puno što mi pomažeš.
Zaista cenim to. -Nikakav problem.
Žurim, ali vidimo se kasnije. -Važi, naravno. -Ćao. -Ćao.
Ket! Došla si. Hajde, uđi.
Ket, ovo je moj drug, Kul Di.
Šta ima? -Kul, ovo je devojka o kojoj sam ti pričao, Ket.
Ćao. -Sedi, raskomoti se.
Nije samo rešio onaj moj problem,
našli smo i tipa koji je to uradio. -Stvarno?
Naravno. Samo moram da znam šta tačno tražiš.
Hoćeš jedno hladno? -Misliš da možeš da mi pomogneš?
Ništa ne košta da pokušamo.
Nego, možeš li nas malo ostaviti nasamo
da u četiri oka popričam sa klijentom? -Da, svakako.
I? Ispričaj šta imaš. -Neko je napravio sajt
sa podacima iz mog kompjutera. -Dobro.
Misliš na ovo? -Da.
Možeš li da nađeš osobu koja mi je hakovala komp?
Ako se sećaš kad se otprilike desilo. Proveriću sve logove preko rutera,
videti da li je neko provalio u mrežu, znaš već.
Neko je možda iskopirao tvoje podatke.
Mogao je to da uradi i preko neta koristeći Trojanac.
Da li je neko imao pristup tvom računaru, a da ti ne znaš za to?
Ne, samo ja. -Dobro. Jesi li ga ponela sa sobom?
Da, tu je. -Dobro, to je to.
Kad možeš da počneš? -Ostalo je i pitanje mog honorara.
Tačno. Koliko tražiš?
Za ovakvu stvar obično tražim 10.000. -To je puno para.
Ali odrađujem posao do kraja. -Pa videću...
Zajebavam te, bre.
Bože. -Šta? -Logično da ne očekujem
da imaš toliko love, jesi li normalna? -Dobro onda.
Naravno, jer nije uvek sve u kešu.
Kapiraš o čemu pričam? -Ne, ali ću videti da ti nekako platim kasnije.
Ne, možeš i odmah da mi platiš. Hajde, Ket. Znam da voliš da se zabavljaš.
Dobro! Beži od mene!
Daj, Ket. Nećeš valjda da odeš, a da ne platiš?
Prava stvar! Bolje beži, droco!
Halo? -Mama?
Možeš li da dođeš po mene? Propustila sam bus, a već je kasno.
Šta je bilo? Je l' sve u redu? -Da, sve je u redu.
Važi, odmah krećem. -OK.
Ket, ti si uvek bila uzoran đak
ali moram reći da sam zabrinuta zbog svega što se dešava.
Samo od jutros su četiri devojke pričale sa mnom
o onom tračerskom sajtu.
Kažu da momci pišu lažne i kompromitujuće komentare.
Jako su uznemirene. -I ja sam.
Ja to nisam napravila. I mislim da je odvratno.
I ne bi mi ličilo na tebe da uradiš nešto tako. -Nisam ja, kunem se.
Nisam napravila taj sajt. Neko mi je hakovao sve naloge.
Šta ti misliš, ko bi to mogao da uradi? -Ne znam. Neko ljubomoran,
neko ko hoće da mi uništi život. -Ko, na primer?
Ne znam. Možda Hejli?
Zlostavljanje preko interneta nije zakonski regulisano.
Ljudi rade na tome, ali je teško definisati sve to.
Uglavnom, kad saznamo ko stoji iza svega biće izbačen iz škole.
Verujete mi? -Ne znam više u šta da verujem,
ali mislim da ovo nije Ket koju sam znala. Zato ne brini.
Isteraćemo stvar na čistac. -Beskrajno ti hvala, Ket. -Kučko. -Molim?
Vas dvojica, odmah u moju kancelariju.
Hoću da popričamo o onome što ste pisali jutros. Odmah!
Ko je to uradio? Ko je to uradio, Džoan?
Šta je tebi smešno, a? Misliš da je smešno?
Misliš da je smešno?! Gubi se odavde!
Džoan. -Ljudi, jeste li videli nešto? Ko je ovo uradio?
To nije istina. -Znam da nije.
Ti si to rekla, ali nije istina. -Nikad ne bih rekla ništa loše o tebi.
Nisam usvojena. -Ovo je strašno! -Šta?
Džoan, skloni se od nje Hajde. Idemo kući.
Danijele. Danijele. -Idemo kući.
Šta se dešava? -Miči mi se s puta. -Besan si na mene? -Branio sam te.
Mislio sam... Mislio sam da nema šanse
da ćeš ikad objaviti onakve stvari.
Kladim se da si umrla od smeha kad si videla kakav idiot sam ispao.
Ne znam o čemu pričaš! -Boli me uvo ako povrediš mene.
Ali da kažeš Džoan nakon što sam ti se poverio? -Ništa joj nisam rekla.
Završili smo! -Danijele!
Ne. Ne! Ne.
Dušica draga. Nisi trebala da me uzimaš u usta.
Rekla si gđi Langran da sam ja napravila taj spisak?
Sad hoće da me izbaci iz škole. -Zašto mi ovo radiš?
Nisam ti ništa uradila... za sad. Kad moja keva sazna razbiće me,
pa ću zato prvo razbiti ja tebe! -To, pokaži joj!
Bravo, udri je! -Nauči je pameti!
Jače! -Dosta devojke! Šta to radite?
Silazi s nje! Odmah! Govorim vam svima! Odmah!
Učenici su danas malo podivljali. -To je bila Hejli.
Znam. I dobiće ukor zbog tuče.
Ona je uradila i ostalo, napravila spisak i hakovala.
Ket, proverila sam to. Mislim da nije ona to uradila.
Niko mi ne veruje. -Ja želim da ti verujem iz sve snage,
ali tvoja priča prosto ne pije vodu.
Ket.
Emili? Zašto mi pomažeš?
Pobogu, Ket, besna sam na tebe ali te ne mrzim.
Hvala. -U redu. Sve će biti u redu.
O bože. Draga. -Ćao, mama.
Pobogu, mila moja... došla sam čim me je direktor pozvao.
Hajde, dođi. Samo lezi. Pažljivo, mila, pažljivo. Lezi.
Možda... bih mogla da svratim kasnije? -Ako želiš i smatraš da treba,
ali mislim da bi bilo bolje sutra. -Počinjem da mislim
da ona stvarno nije ovo uradila. -Ja sam joj majka. Ja znam da nije.
Idemo kod lekara.
Imaš li problema sa spavanjem? -U poslednje vreme da.
Da, i bila je anksiozna. -Ali toga...
Toga nema u njenom kartonu. -Nije imala zvaničnu dijagnozu,
ali je kao dete imala napade panike.
Da li je još neko u porodici imao takvih problema? -Ne.
Depresiju ili... -Ne. Zapravo, ja sam imala nekih problema
kad sam bila trudna i imala spontani pobačaj.
Ali lekari su rekli da su u pitanju hormoni.
Dobro, Ket, daću ti nešto protiv bolova, samo za narednih par dana.
I mogu da ti prepišem blagi antidepresiv.
Mislite da je neophodno?
Ako je anksiozna i to negativno utiče na nju... -Nisam anksiozna.
Ket, molim te. -Imaš li problema sa srcem ili disajnim organima?
Da li se osećaš kao da imaš napade panike? -Ovaj...
Ima. -Tebe pitam, Ket.
Pa... da.
Hoćeš li bar da probaš sa antidepresivima? -OK.
Dobro.
Počećeš sa najmanjom dozom Alprazolama.
Koliko je bezbedan? -Organizmu će trebati neko vreme
da se navikne na lek, ali ubrzo će sve biti OK.
Dobro, dobro. Sve će biti u redu. Ovo će ti pomoći, mila. -Dobro.
Dobro jutro. Kako se osećaš?
Sve me boli. -Evo lekova.
I antidepresiv. Hajde, malena.
Dobra devojčica. -Suši mi se grlo od ovoga. -Doneću ti još soka.
Em dolazi. Mislim da hoće da izgladi stvari.
Veruješ li joj? -Juče je bila ljubazna prema meni.
Možda se oseća loše. -Budi oprezna.
Zovi me ako ti nešto zatreba.
Ej, tata, idem!
Ja ću. Ćao.
Ćao? Ja sam Herb, Herbert.
Tako si lepa. Još si lepša nego na slici.
Molim? Jeste li Vi došli kod mog tate?
Zar nisi rekla da ćemo biti sami? -Tata!
Ne možeš tako da se ponašaš prema svom tatici. -Čisti se odavde! -Hej!
Znao je moje ime. -Alo bre, hoću da pričam s tobom!
Tatica?
Zvaću policiju, zapisao sam broj tablica.
O bože. -Emili? Moraju da pričaju sa tobom!
Dolazim!
Emili. -Mlada sam i glupa
i spremna da... -Šta? -Uradiću sve što poželiš
za jednu markiranu tašnu, šta god poželiš.
Tamo je bilo moje pravo ime, Ket, i moja adresa! -Ovo je suludo!
Šta se dešava? -Hoćeš ti da joj kažeš?
Šta da mi kaže? -Neko je stavio na net... -Vaša ćerka je poremećena.
Hvala što si mi poslala na gajbu tog perverznjaka Herberta, Ket.
Večno ću ti biti zahvalna. -Još uvek misliš da sam ja kriva za ovo?
Tu sliku si ti slikala! Slikana je na tvom krevetu!
Da, ali rekla sam ti stotinu puta! Neko mi je hakovao komp!
Za tako nešto nisam čula. Nisam čula da neko može
da ti ukrade slike iz telefona osim ako si mu ti poslala.
Ko ga je hakovao, Bil Gejts? -Izgleda da znaš dosta o tim stvarima.
Obe ste poremećene. -Dobro, a sad se teraj odavde.
Pobedila si, je l' si srećna? Bolja si od mene i samo me pusti na miru
i ne uvlači me više u svoje bolesne igre! -Emili!
Sve je u redu, dušo.
Čekaj. Udahni. Uzmi ovo. Sedi. -Osećam se kao da ludim!
Sedi. Sve je u redu, mila. Ne ludiš.
Ket, jesi li ti postavila tu Emilinu sliku na taj sajt? -Ne! -Dobro.
Ako ti tako kažeš, verujem ti. -Ti si mi jedina preostala.
Mama, što ne možeš opet da zoveš policiju? -Draga...
Rekla sam ti da ne mogu da urade ništa više povodom ovoga. Evo ti.
Uzmi još jednu. -Neću! -Hoćeš. Imaš napad anksioznosti.
Hajde, uzmi. Tu sam, pored tebe.
Diši. -Šta da radim? -Ne znam. Skoncentriši se na školu i... Ne znam,
odradi taj završni test iz engleskog. Ostalo ti je još samo par meseci.
Kad maturiraš, ti ljudi će postati skroz nebitni.
Više nikad nećeš morati ni da vidiš ikog od njih ako ne želiš.
Šta bih ja bez tebe? -Ljubavi moja,
ne daj bože da ikad saznamo.
Kako si? -Bilo je i boljih dana.
Kako je Džoan? -Mama je drži kući dok se stvari ne srede.
Da, tako je najbolje. -Samo...
Prosto ne kapiram sve ovo oko Ket. Šta ti misliš o svemu?
Mislim da je uvrnuta. Prvo je misteriozno iskrsnuo onaj ludački sajt
sa mojom slikom koju je Ket slikala.
Neko je to poslao prijemnoj komisiji na Jejlu. -Ti to ozbiljno?
Em... -I sad neće da me prime.
Em. -Kao da na Jejlu nema onih
koje se satiru od kurca. -Tako mi je žao.
Šta je? -Ništa.
Gđice Hargrouvs. Dođite u moju kancelariju.
Milina. Da pogađam. Neko Vam je poslao link? -Vaš otac stiže.
Ne može to da uradi. -Hajde, skupljajte radove.
Esej sam po sebi nije dobar ili loš, već ga vaše razmišljanje čini takvim.
Hvala. Hvala. Gasite telefone. Hvala.
Hej, Džes. -Šta sam upravo rekao o telefonima? -O bože!
Razbiću to! -O bože.
Nisam znao da je i ona kurva. -Šta je toliko fascinantno?
Hajde. Dobro, uzimam telefone. -Hej, to je moj telefon! -Daj.
Ej, ako si raskinula s Danijelom, mogu li ja sledeći?
Samo pitam. Nego... Ozbiljno, je l' ovo svileno?
Ma daj, samo sam se šalio.
Aman bre! Prestanite odmah! -Opa, Ket!
Rekoh da pres...
Bože!
Ti! Ti si svima poslao one moje slike!
Baš tako. -Bile su samo za tebe! -Isto sam ja to tebi rekao za Džoan.
Kao i sve o Emili što si poslala na Jejl!
Šta? E, znaš šta? Više me boli dupe za sve!
Ne možeš da se sereš ljudima u živote i očekuješ da se izvučeš tek tako!
Ne razumem. Zato si svima poslao moje slike,
jer misliš da sam ja rekla nešto tvojoj sestri? Dobro, ali šta je sa ostalim?
Jebeni tračerski sajt? Hakovanje mog telefona?
Onaj glupi perverznjački sajt? Zašto? Šta sam ti uradila?
Da, ja sam poslao te slike svima, ali nemoj da si se usudila ni da pokušaš
da sve izokreneš i svališ na mene sve što si uradila!
Priznaj! Ti si mi hakovao stvari! -O da, volela bi da ljudi
to pomisle, zar ne? Zar ne? -Kučko!
Znaš šta? Muka mi je od ovoga! Znaš li zašto si toliko ljubomorna?
Jer sam uvek bila predsednik odeljenja. Primljena sam na Braun!
Nisam morala da molim za sve to poput tebe. Suoči se s tim, Emili.
Ti si dobra, ali ja sam još bolja i ti to ne možeš da podneseš.
Smrskala bih ti facu. -Samo napred.
Šta se dešava? Hej! Dosta! Ket! Emili!
Prekinite! Ket! Emili! Emili!
Odmah prestanite! -Samo me gledaj! -Emili, prestani.
Odmah! -Nemoj da si mi pipnula ćerku! -Marš odatle!
Dalje ruke od nje! Ovo je napad! -Ona je prva napala moju ćerku!
Ket je započela tuču. -Ti da ćutiš. Ej bre!
Sklanjaj taj telefon ili ću ti ga olupati o glavu!
Sklanjaj se! Beži od mene! -Zvaću policiju. -Odlično! -Ne.
Ja sam... Ja sam započela tuču.
Šta ćete uraditi povodom toga? -Već sam suspendovana
tako da više ne morate da se bakćete sa mnom.
Ovo je druga Ketina tuča u školi ove nedelje.
Zašto ona ne dobije ukor? -G. Hargrouvs, ja ću ovo da sredim.
Dobro, jer ste do sad samo pogoršavali stvari! -Daj mi taj telefon!
Nema šanse! Čuvam snimak za Emili ako se predomisli.
Uzmite mu taj telefon. Dozvolićete da stavi to na internet
isto kao i one užasne slike moje... -Danijele, idi kući.
Uzmite mu telefon! -Gđo Hardi, molim Vas! -Moju ćerku zlostavljaju
a ja ne vidim da škola radi išta da to zaustavi.
Zakazaćemo sastanak čim budemo mogli. -Da znate da hoćemo. Dođi, draga.
Ne mogu da nađem telefon. -Nije ti u rancu?
Ne. Verovatno sam ga ispustila tokom tuče.
Pozvaćemo školu i reći da ga potraže. -Sigurno ga je neko već pokupio.
Samo mi još to treba, da mi svi čeprkaju po telefonu.
Mila, otkud one slike... tvoje slike u donjem vešu?
Sama sam se slikala. -Zašto?
Mislila sam da je Deni poseban. I da će ih zadržati za sebe.
Vi, deco, stvarno ne razumete da te stvari koje stavljate na net
i te slike koje postujete ili šaljete jedni drugima ili šta već radite...
Prosto ostaju zauvek. Nastavljaju da žive. Čak i ako ih obrišeš
kojekakvi čudaci mogu da ih vrate i onda...
Dobro, sad mi nije potrebno tvoje predavanje!
Naučila sam lekciju. Više nikad nikom neću verovati.
Mama? -Da?
Nisam znala da si imala spontani. -To je bilo davno, dušo.
Želiš li da pričamo o tome?
Možda neću otići na Braun. Možda ću ostati kući kao što si rekla
i ići na neku višu školu ovde. -Na tebi je da odlučiš, mila.
Samo neko vreme.
Ne može da spava, pije antidepresive. Ovo je stvarno otišlo predaleko.
Danijel je priznao da je poslao te slike
i zato je odmah suspendovan. -To nije dovoljno!
Nemamo dokaz da je uradio bilo šta drugo.
Moja ćerka ima 17 godina! Maloletna je!
To što je uradio je u suštini distribucija dečije pornografije.
Hoću da ga izbacite iz škole i prijaviću ovo policiji.
Mama, nemoj. Samo hoću da zaboravim da se sve ovo desilo.
Draga, ne možemo im dozvoliti da te tako maltretiraju. Sigurno je već
stavio na Internet snimak te tuče.
Da, pošaljite ih oboje unutra, molim Vas. Hvala.
Imamo problem. -Šta je sad?
G. Perimen, gđo Langran, znate Ketinu majku... -Ćao Ket. Gđo Hardi.
Recite, g. Periman. -Gđa Langran ima program
kojim kontrolišemo radove đaka. Proverila je njen esej na Internetu,
to je prva stvar koju radimo kad učenici rade završne eseje.
Mrzim što moram da te optužim za ovo, Ket, ti si odličan učenik.
Tvoj završni test iz engleskog je plagijat.
Šta? -To nije moj rad. -To je ono što si mi dala.
Ja ovo nisam pisala. -To je papir koji si mi juče predala.
Odustajem, stvarno. -Ovo je ozbiljno, mlada damo.
Znaš da plagijatorstvo smatramo ozbiljnim prekršajem.
To je ozbiljan prekršaj? -Moraću da te oborim, Ket,
i nećeš moći da završiš sa tim testom. -Ali škola je skoro gotova!
Biće izbrisano da si pohađala te časove
i verovatno nećeš maturirati ove školske godine. -Ovo je bezobrazluk.
Primljena je na Braun! -Ket, ovo ni najmanje ne liči na tebe.
Ne izgledaš dobro. -I nije dobro. Kažnjavate je
bez ikakvog razloga. Idemo, Ket.
Dešava li se nešto što bih trebala da znam?
Možda biste trebali da proverite kako su ti eseji
završili u tom Vašem programu, gđo Langran. -Na šta aludirate?
Ne znam šta to imate protiv moje ćerke, ali očito radite sve što možete
da joj uništite život. -Meni je iskreno žao.
Tućižemo vas. Tužićemo ceo okrug.
I naravno, one kretene koji je zlostavljaju!
Gđo Hardi, s obzirom na sve što se desilo,
možda bi trebali da razmislite da li je možda bolje
da Vaša kćer završi školu vanredno.
Svakako bi bilo bolje nego da dolazi među ove zveri.
I možete da prestanete da glumite kako ste zabrinuti!
Sve je u redu, draga. Isteraću ovu stvar do kraja. -Zar ne shvataš?
Neću više ništa da isterujem. -Predložili su da vanredno završiš.
Meni zvuči dobro.
Znaš šta? Dosta mi je ovoga! Zaslužila sam da budem predsednik!
Ne moram da molim za te stvari poput tebe.
Dobra si, ali ja sam bolja i ti to ne možeš da podneseš.
Smrskala bih ti facu. -Samo napred.
Oh! -Jesi li dobro, draga?
Imala si košmar? -Razmišljam samo o onoj tuči sa Emili
i kako je Danijel sve to snimio i kako ne mogu da nađem svoj telefon
i kako ću, kad odem na net,
sigurno videti taj snimak i to s nazivom Prava Mačija tuča
i prosto ne mogu to da podnesem.
Smiri se, mila, smiri se. Evo, uzmi lek. -Još nije vreme. -Opustiće te.
Hajde. Osećaćeš se bolje.
Moram da pričam sa Danijelom. -Šta? Nikako.
Samo ćeš se osećati još gore. Prosto se kloni tih ljudi.
Hajde, vrati se na spavanje.
Zašto si svima poslao one Ketine slike?
Šta tebe briga? Mislio sam da je mrziš do zla boga.
Mrzim je. Ali smo jako dugo bile najbolje drugarice, kapiraš?
Teško je tek tako zamrzeti nekog koga si voleo.
Još uvek imaš snimak naše tuče? -Možda.
Možeš li da ga izbrišeš? Poslednja stvar koja mi treba je
još javne blamaže. -Možda ću ga izbrisati, možda i neću. Ne znam.
Šta je? -Da nisi ti uradio sve ovo? -Čekaj, nisi valjda ozbiljna?
Znaš šta? Upravo su mi se složile kockice. Potpuno si opsednuta sa Ket.
To je to. Sigurno je to. -Šta? -Da. Odabrale ste iste kurseve.
Zajedno pravile planove. Niste išle na pišanje jedna bez druge.
Pa? Mi smo devojke, sve devojke to rade!
I nisam zadobila njeno poverenje tako što se zaljubila u mene,
tražila da mi pošalje svoje seksi slike i onda ih prosledila celom svetu!
Znam. Kako god. Jesmo li završili?
Da, ti i ja smo završili. Znaš šta? Mislim da smo svi definitivno završili.
Da, da. Sve najbolje!
Znam. Ćuti.
Koje sranje.
Tata! Tata, primljena sam na Braun! Upravo su...
Piše da su usvojili moju žalbu i da sam primljena! Tata!
Koliko je sati?
Prepala si me na smrt. Nemoj više tako da mi se šunjaš iza leđa.
Koliko dugo sam spavala? -Dosta.
Bilo ti je potrebno. Telo mora da ti se oporavi od tolikog stresa.
Mrzim ove lekove. Stalno sam pospana.
Doktorka je rekla da je potrebno neko vreme da se organizam navikne...
Je l' sunce izlazi ili zalazi? -Veče je, ljubavi.
Vreme je i za večeru. Jesi li gladna? -Ne.
Draga, zašto ne ostaviš to za kasnije? -Sa Brauna je.
Što ne pročitaš kad se razbudiš i pojedeš nešto? -Da vidim.
Žao nam je što moramo da Vas obavestimo
da s obzirom na skorašnje događaje poništavamo vaš prijem na Braun/RISD.
Mila, tako mi je žao. Znam koliko si se trudila. Još uvek možeš
da polažeš prijemni za neki državni koledž
i ostaneš da živiš ovde i budeš sa svojim prijateljima.
Ja nemam prijatelje.
Ja bih te i dalje pazila. -Šta imamo za večeru?
Kotlete i salatu od spanaća.
Hoću čizburger. -Malena, tanki smo s parama,
ali bih mogla da napravim nešto. -Ja bih onaj pravi iz Meka.
Dobro, idem u Mek da ti kupim.
Neka, ne moraš. -Ljubavi, volim da brinem o tebi.
Šta još hoćeš da ti kupim? -Jesi li zvala školu da pitaš za moj telefon?
Niko ga nije doneo. -Hoću da idem da ga potražim.
Već su ga tražili. Pričala sam sa direktorom,
kaže da ga niko nije doneo. -Hoću da proverim još jednom,
pošto ga je neko uzeo i... -Nemoj da se nerviraš.
Verovatno je negde u kući. Sigurno ćemo ga naći.
Možda je bolje da se vratim na spavanje.
Dobra ideja. Odoh ja do radnje i probudiću te kad bude vreme za večeru.
Nema ničeg boljeg od čizburgera da popravi raspoloženje, zar ne?
"Tatice". Ovde Majls. Kako mogu da Vam pomognem? -Napokon. Opet zovem
zbog naloga na vašem sajtu za bolesnike, hoću da ga obrišem.
Molim sačekajte. -Ne!
Ne, Danijele. S obzirom na skorašnje događaje
poništavamo Vaš prijem. -Sve je u redu srce.
Isteraću stvar do kraja. -Ne, ja sam započela tuču.
Mislim da ludim! Ne, Danijele.
Ako sam dobro razumeo, želite da ugasite nalog? -Da. Pozvaću kasnije.
Javi se, javi...
Hvala što ste me zvali i želiim vam divan dan.
Ket, ja sam. Molim te, javi mi se čim dobiješ poruku,
mislim da znam ko je haker.
Ćao, dobili ste Ketinu govornu poštu.
Kad čujete "bip" ostavite poruku.
Hvala što ste me zvali i želim vam divan dan.
Nije ni čudo što me svi mrze. Ja mrzim sebe.
Hej, šta to... Hej!
Kloni se moje ćerke! Kloni je se, razumeš!
O bože.
Ne! Mama.
Bože! Rekla sam da se ne prikradaš...
Mila, zar nisi rekla da ćeš da prilagneš?
Šta? Šta?
Videla sam tvoj kompjuter.
Videla sam svoj BuddyMe nalog. Sve sam videla...
Sve snimke i pisma. -Šta si radila u mojoj sobi?
A šta si ti radila u mojoj? Šta je ovo?!
Špijunirala si me! Zašto?
Jer sam bila zabrinuta za tebe! I bila sam u pravu!
Dovlačila si momke u svoju sobu, pili ste...
Slala si one grozne slike. -Hakovala si mi kompjuter!
Ti si stavila na net sve one užasne stvari!
Ti si mi upropastila završni test iz engleskog! Lagala si mog direktora!
Uništila si mi život! -Postaješ histerična. Zovem dr. Grinburg.
Draga Ket... -Prestani da me zoveš tako!
Koji problem ti imaš? -Pokušavam da te zaštitim.
To radim, to je moja obaveza. -Tebi treba pomoć.
Odlazim. Idem da se spakujem. -Ne možeš to da uradiš. Ne možeš to da uradiš!
Ne mogu više ni sekund da ostanem sa tobom! -Ako odeš ubiću se.
Popiću sve one tvoje pilule. -Prestani da manipulišeš!
Bez tebe ne želim da živim. Ne želim da živim.
Bila sam dete poput tebe i znam kako je, znam šta je samoća,
i pokušala sam da ti rodim brata ili sestru, ali sam stalno imala spontane,
moje sirote, divne bebice.
Onda su lekari rekli da je opasno da nastavim da pokušavam
i tvoj otac me je zato napustio. -Mama...
A toliko sam ponosna na tebe. Toliko ponosna i toliko srećna
što imaš toliko prijatelja i što si toliko omiljena,
što učestvuješ u svim projektima i grupama i vodiš odeljenje,
i što si... Što si prosto neverovatna i zato sam htela...
Htela sam da se osetiš kao da si deo nečega. -Zašto si onda to uništila?
Jer nisam mogla da podnesem da izgubim još jedno dete.
Ket! -Mama, povredila si toliko ljudi,
ljudi do kojih mi je stalo! -Njima nije stalo do tebe!
Ket! -To je bio moj život! Nestani iz njega!
Emili nije bilo briga za vaš četvorogodišnji plan!
Gubi se iz mog života! -Ket! Draga, nemoj! Nemoj!
O bože! -Pusti nas na miru!
Prestani! Ne! -Pusti nas na miru! -Pusti je!
Prekini! Ne možeš da mi oduzmeš kćer! Ne možeš da mi oduzmeš kćer!
Prestani! -Policija. Kakav problem imate?
Moja majka! Napada moju najbolju drugaricu!
Molim vas, požurite! Pusti je! Pusti je!
Silazi s nje! Pogledaj se! Pogledaj šta radiš!
Vidiš li šta radiš?!
Em! Em! Diši. Diši. Diši. Jesi li dobro?
Policija! -Ne! Hej!
Dosta! Dosta! Gospođo, smirite se! Smirite se. Smirite se. -Ket!
Ket! Ket! -Sad je dosta! -Ket! Ket!
Smirite se, gospođo. -Ket!
Mama. -Moja malena. Moja malena.
Okani se tog kompjutera, zakasnićemo na čas,
a znaš da nas je profesor još prošlog časa uzeo na zub.
Skoro sam gotova. -Danijel ti je poslao još jedno.
Baš je romantično kad ti neko pošalje pravo pismo.
Bože, hoćeš li mu ikada oprostiti?
Znam da je gadno zasrao stvar ali... znaš kakva je bila situacija
sa Džoaninom pravom majkom. -Oprostila sam mu.
Ali? -Ne mogu da zaboravim.
Jasno da je bilo glupo to što je uradio.
Ali ipak izgledaš stvarno seksi na tim slikama.
Da, bar ću imati šta da pokažem unučićima jednog dana.
Joj, moja mama.
Odoh. -Stvarno se kaje.
Stalno pita za tebe. -Baš lepo, ali ni ja ne zaboravljam.
Vidimo se na času.
Ćao mama. -Ćao malena. Kako si? -Sjajno. Baš sam zauzeta. -Kako ti ide?
Sviđa mi se. Kako se osećaš? -Valjda dobro.
Još uvek se navikavam na ovo mesto, mada ne verujem da ću se ikad navići.
Počela sam da slikam. -Još uvek se prilagođavaš na terapiju?
Da. Osećam se kao zamorče.
Ovu poslednju kombinaciju uzimam skoro nedelju dana.
Kažu da treba još vremena da potpuno počne da deluje.
Ali izgleda da radi posao. U zadnje vreme nikog nisam pokušala da ubijem.
Ne možeš kriviti sebe za hemijski disbalans. -Da.
Znam, upravo to i moj terapeut kaže. Zvučiš baš kao ona.
Mama, budi strpljiva.
Moram da idem.
Rekla bih da napreduješ.
Nemoj da se obeshrabriš. -Volim te, srce. Ćao.